דמות המורה

פתיחה: מורה משמעותי  – נקודת מבט אישית                 
חברי הקבוצה ישתפו בסיפורים על מורות ומורים הזכורים להם לטוב ולרע, כדי ליצור חיבור אישי לנושא ולהגיע לרשימה של התנהגויות רצויות של מורים.  
•	נסו להיזכר בדמות חיובית (אפשר גם לא חיובית) של מורה מעברכם, וספרו לקבוצה מקרה הזכור לכם מאותה דמות.
•	כיצד הייתם מאפיינים את דמות המורה המשמעותי? 

לימוד בחברותא: הזכות להיות מלמד תינוקות - לימוד בחברותא           
בחברותא נלמד שני סיפורים תלמודיים. במרכז כל סיפור עומד מורה שיש לו גישה ייחודית ללימוד ולתלמידים.
במדרשים רבים מופיעות דמויות בעלות יכולות מיוחדות שאין לאנשים רגילים, כמו היכולת להוריד גשמים, להחיות מתים, להציל אנשים ועוד. במקרים רבים בודק המדרש בזכות מה ניחן אותו אדם ביכולתו המיוחדת. נלמד שני סיפורים המציגים כל אחד מורה שגישתו החינוכית היא שהקנתה לו  יכולת מיוחדת כזאת.
בסיפור הראשון מלמד התינוקות מצליח, בניגוד לרב שהיה מחשובי האמוראים, להוריד גשם. ההסבר שנותן לכך מלמד התינוקות מספק לנו כר רחב לדיון בנושא השיעור: איזו דמות מורה היינו רוצים לילדינו? מלמד התינוקות מציג את עצמו בפני רב במקצועו ולא בשמו הפרטי. הוא גאה להיות מלמד תינוקות למרות שלמקצוע זה מעמד נחות בקהילת המורים-רבנים בתקופה ההיא.  
המלמד מציג לרב שלושה עקרונות בגישתו החינוכית: 
א. מלמד עניים כבני עשירים; ב. אינו לוקח דבר מן העניים; ג. משחד את מי שפשע בדגים מתוך החבית. הוא מודע לכך שיש צורך בסיפוק צרכים נוספים של התלמיד כדי ללמוד - ייתכן שהילד רעב, ולכן הוא מספק לו את צרכיו הפיזיים; ייתכן שהילד נפגע מהמורה - ולכן הוא מספק לו את צרכיו הרגשיים. קשה לדעת אם יש משמעות לכך שהמלמד משחד דווקא בדגים ולא במשהו אחר, ואפשר להציע כאן פרשנויות שונות. 
שלושת העקרונות מעידים על כך שדרכו החינוכית של המלמד בנויה על ערך בסיסי: לא לוותר על אף תלמיד בתלמוד התורה שלו, גם אם הוא עני וגם אם הוא מפריע. המלמד לא רק שאינו מסלק את התלמידים המפריעים, אלא הוא מתאמץ לקרבם ולשמור עליהם!
בסיפור השני מצליח רב פרידא לזכות את כל בני דורו בעולם הבא ומוותר על שנות חיים ארוכות. התלמוד מעיד שרב פרידא היה מסור ללא גבול לתלמידיו, וכשהתלמיד התקשה להבין גם אחרי 400 פעם, הוא לא כעס, אלא ניסה להבין, מתוך דיאלוג איתו, מה הסיבה לקושי. לאחר שהתלמיד הסביר לו כי חשש שבכל רגע המורה עומד ללכת, ולא קלט את הלימוד מתוך אי-נעימות שהוא מעכב את המורה, או מתוך פחד פן לא יבין את חומר הלימוד אם המורה יקדים ויצא – הרגיע אותו המורה ושנה לו 400 פעמים נוספות. גישתו החינוכית של רב פרידא מצביעה על מודעותו לשונות בין התלמידים ולכך שכל אחד זקוק ליחס מתאים. 

אסיף
•	על אילו ערכים מבוססים העקרונות החינוכיים של מלמד התינוקות ושל רב פרידא?
•	איזו דמות מורה היינו רוצים לראות  בבית הספר של ילדינו לאור הלימוד?

השאלה האחרונה מבקשת מהמשתתפים לבחון את יישומם המעשי של ערכים אלה. אמנם, לרוב, לא ההורים הם הבוחרים את המורים של תלמידיהם, אך כאשר הם באים לבית הספר עם השקפת עולם ברורה לגבי דמותו האידאלית של המורה, הם יכולים להשפיע במעגלים שונים, פרטיים וציבוריים. במעגל הפרטי, הם יכולים להציג טוב יותר את ציפיותיהם בפגישה אישית עם המורה; במעגל הקהילתי, יכולה קבוצת הורים בעלת תפיסה משותפת להשפיע על המדיניות החינוכית בבית הספר; במעגל הציבורי, עשויה אידאולוגיה מגובשת לצבור כוח עד כדי כרסום בתאוריות השולטות ויצירת שינוי של ממש. השינוי יכול להתבטא בהתנהגות המורים, בגישה החינוכית הכוללת וכדומה. 

לימוד מונחה: להרביץ תורה
בלימוד המונחה במליאה נקרא יחד מדרש המציג שתי גישות חינוכיות שונות, המיוצגות בדמויותיהם של רב חייא ורב חנינא. האחת דוגלת בהשקעה במצוינות ובלימוד ליחידים, והשנייה דוגלת בהשקעה רחבה ומקיפה בכל שכבות האוכלוסייה. 
כל חכם מייצג דמות מורה שונה מהותית: ר' חנינא המפלפל בתורה, מייצג את האסכולה שטוענת שיש להשקיע בשכבת עילית ולהכשיר אותה להנהגה גם במחיר ויתור על לימוד לכל העם. ר' חייא המרביץ תורה בציבור מייצג את האסכולה שטוענת שיש ללמד את כל שכבות האוכלוסייה גם במחיר של ויתור על איכות.
המדרש נפתח בסיפור מקדים על ריש לקיש, שלא מצא את מקום קבורתו של ר' חייא. יצאה בת קול והסבירה שהסיבה לכך היא שריש לקיש לא הרביץ תורה כמו רבי חייא, אלא הסתפק בפלפול בתורה לתלמידיו בלבד. המסר של המדרש יוצא נגד הלימוד האליטיסטי של ר' חנינא, שהיה מקובל באותם ימים. מתח זה בין לימוד מתקדם לשכבה מצומצמת, לבין לימוד רחב לכל שכבות האוכלוסייה, קיים בכל מערכת חינוך, בוודאי גם במערכת החינוך הריכוזית של ימינו. 
ר' חייא מוסיף עיקרון חינוכי נוסף על העקרונות שהכרנו בלימוד בחברותא - את הראייה הכוללת של התלמיד ושל תהליך הלמידה כחלק בלתי נפרד מהחיים: הוא דואג לכל צורכי הילד ומתחיל את הלימוד בזריעת הפשתן ובהכנת הרשתות, ורק בסוף מגיע ללימוד. דרכו של ר' חייא היא השומרת שלא תישכח תורה מישראל. 
ניתן לאמץ שיטת לימוד זו בכל סוגיה חינוכית, כמו בחינוך נגד אלימות, או בחינוך לערכים. רק ראייה כוללת של הסוגיה וטיפול בה מן היסוד יביאו לכך שהלימוד לא יישכח.

סיכום
דמות המורה העולה מהמקורות שהובאו בשיעור היא כמעט אידילית, ומסמנת את המקום שאליו עלינו לשאוף, תוך הכרה במרחק המתמיד בין מציאות לאידאל. חשוב עם זאת להגדיר את האידיאל כדי שיהווה מצפן וייצור מעגלי השפעה בבית הספר, בקהילה ובמערכת כולה.