אקו-כשרות: כשרות במאה ה21 – דף ראשון

הצעת הנחיה

רציונל תוכני
הלימוד דן בשאלה על אילו עקרונות צריכה להיות מבוססת הכשרות במאה ה21? כבר באמצע שנות השבעים הציע הרב זלמן שכטר-שלומי מארצות הברית, את המושג 'אקו-כשרות' (Eco-kashrut) שיבטא את מרכיב שמירת הסביבה בעקרון שמירת הכשרות. בסוף שנות השמונים קיבל רעיון זה תנופה נוספת בדבריו של הרב ארתור ווסקו וארגונו 'מרכז השלום'. 
הרעיון המרכזי העומד מאחורי המושג 'אקו-כשרות' הוא, שהלכות הכשרות בזמננו חייבות להתחשב בסוגיות מוסר של העידן המודרני הנוגעות ביצירת אוכל ובאכילה, משום שאחד הטעמים של הכשרות, כפי שמציגה בפירוש התורה, הוא להעלות את אקט האכילה למעשה בעל קדושה. לפיכך ראוי היום להרחיב את הלכות כשרות שיכללו גם שיקולים סביבתיים כגון איסור על שימוש בכלים חד פעמיים, אכילת ביצי חופש, הקפדה על מחזור, עידוד קניית מוצרים מחברות המקיימות חוקי סחר הוגן (Fair Trade), שמירה על זכויות עובדים, ועוד. 
בארץ, מעניק ארגון 'מעגלי צדק' (וארגונים נוספים שהצטרפו אליו) תעודת כשרות חברתית - "התו החברתי" - למסעדות ובתי הקפה השומרים על זכויות העובדים ומקפידים על נגישות מלאה לנכים. בעיני אנשים רבים, תעודת התו חברתי חשובה לא פחות מתעודת כשרות מטעם הרבנות. 
  
פן נוסף של הלימוד מתייחס לאופן קבלת החלטות בקהילות שאינן הלכתיות, בכל הקשור למנהגי הקהילה. נושא הכשרות משמש כאן דוגמה לבירור זה, ואפשר להחליפו בכל נושא אחר שבין אדם לחברו או בין אדם למקום. במנגנון ההלכתי יש חוקים הקובעים את מהות השינויים וקצב התפתחותם (אם כי גם שם קצב השינויים אינו זהה כמובן בכל קהילה וקהילה). אך קהילות הנמצאות מחוץ למסגרת ההלכתית, אשר רוצות לבסס לעצמן נורמות חברתיות, חייבות ליצור מנגנון משלהן ולהסכים על דרך קבלת ההחלטות. יצירת נורמות קהילתיות הן בעינינו כלי הכרחי לבניית חברה צודקת [ויציבה?] יותר. 

סדרת דפי הלימוד הנוכחית מדגימה בקצרה דרך לבירור ערכי של קהילה בקבלת החלטות הנוגעות לאורח החיים. העיקרון המנחה הוא שמקבלי ההחלטות דנים על ערכים ולא על הרצונות הפרטיים של כל אחד מחברי הקבוצה, ובתוך כך מתקבל דיון מהותי. הצרכים הפרטיים מתורגמים לערכים כלליים, ואותם ניתן לשקול אל-מול ערכים סותרים. בדרך זו מתאפשרת לעתים פשרה שלא הייתה גלויה לעין כאשר הדיון נסב על צרכים ורצונות בלבד. 
בשלבים הראשונים אוספים מקבלי ההחלטות את המידע הרלוונטי ממנהגים מקובלים והלכות מסורתיות, ומכל מקור מידע אפשרי. בשלב הבא – הוא התהליך המוצע כאן - נעשה בירור עיוני בנורמות והערכים של חברי הקבוצה. בשלב הנוסף – המוצג בפעילות שבדף השני - ממשיכות קבוצות [דיון] של מקבלי ההחלטה את התהליך בהעמדת הערכים השונים זה מול זה ושקילתם, עד לקבלת תוצאה של ניסוח החלטות חלופיות המוסכמות על הכלל.  
  
למידע נוסף על השיטה ראו ב www.therra.org:
 
•	David A. Teutsch, “Values-Based Decision Making,” The Reconstructionist, Volume 65, Number 2, Spring 2001, pp. 22-8.
•	David A. Teutsch, “Reinvigorating the Practice of Contemporary Jewish Ethics: A Justification for Values-Based Decision Making, The Reconstructionist, Volume 69, Number 2, Spring 2005, pp. 4-15. 

המקורות
1.	בראשית, פרק ט, פסוקים א-ה: "אך דמו לא תאכלו".
2.	ויקרא, פרק יא, פסוקים מד-מה: "ולא תטמאו את-נפשתיכם...כי קדוש אני". 
3.	ויקרא, פרק כ, פסוקים כה-כו: "והבדלתם בין-הבהמה הטהורה...ואבדל אתכם מן-העמים, להיות לי".
4.	דברים, פרק יב, פסוקים כא-כה: "לבלתי אכל הדם כי הדם הוא הנפש".
5.	דברים, פרק יד, פסוק כא: "לא תבשל גדי בחלב אמו".
6.	תלמוד בבלי,מסכת חולין, דף קי עמוד א-ב: סיפור תמוה המעלה, בין השאר, שאלות של מנהג המקום בנוגע לכשרות ומצוות אחרות, מתי מותר להקל ומתי יש להתנגד למנהגי הזולת בתחום בין אדם למקום  ובן אדם לחברו. למאמר מצוין על מדרש זה ראו שמואל פאוסט, 'רמי בר תמרי – חולין קי, א', מקור ראשון (24.2.06), www.daat.ac.il/daat/sifrut/agadot/rami-2.htm.

תיאור מתודי
פתיחה: נפתח בסבב שבו נבקש מהלומדים לתאר את מנהגי הכשרות שלהם (הקפדה מלאה לפי ההלכה; שמירת כשרות בבית אבל לא בחוץ; הקפדה רק שלא לאכול יחד בשר וחלב, אבל ללא הפרדת כלים, וכדומה).

לימוד קבוצתי: בקבוצה נלמד יחד מקור אחד עד שלושה מקורות מהמקרא המצווים על דיני אכילה ומפרטים את טעמיהם. בכל מקור בקשו מהלומדים למצוא את הערכים 'היהודיים' ואת הערכים 'ההומניים'. רשמו אותם בשני טורים על הלוח (אם הם משותפים רשמו פעמיים). לדוגמה: האיסור לאכול דם כדי להיות קדושים = ערך יהודי; מניעת צער בעלי חיים כערך יהודי והומני.

לימוד בחברותא: בקבוצות קטנות ילמדו המשתתפים את יתר המקורות בחברותא. בקשו מהם לרשום את הערכים בדומה למה שנעשה בקבוצה. לחלופין, אפשר להמשיך בלימוד קבוצתי ולהשאיר את העבודה בקבוצות קטנות לפעולה (בדף השני). 

אסיף: עברו במהירות על המקורות וסכמו את הערכים שכתבו הלומדים. הצעות לשאלות דיון: 
•	האם עשויים להיות לכשרות עקרונות נוספים שאינם מוצגים כאן? מה הם?
•	מהם העקרונות החשובים ביותר בעיניכם?