תורה ומים (1)
דף למנחה
בית מדרש הוא מקום המשמש ללימוד תורה, לדיון ולתפילה. בעבר שימש בית המדרש גם בית ועד לענייני ציבור. המונח 'בית מדרש' מציין מקום מיוחד שבו לומדים תורה, במובחן מבית כנסת המציין מקום תפילה. אף על פי שגם בבית המדרש מקיימים תפילות, עיקרו הוא בלימוד דווקא. האגדה (לדוגמה: תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף יז, עמוד א) מתארת את שם ועבר כמייסדי בית המדרש שבו למדו אבות האומה. שֵם ועבר הם דמויות מספר בראשית הנחשבות לאבות הקדומים של עמים רבים, ביניהם עם ישראל (שֵם היה הסבא-רבא של עבר). בסוף ימי בית שני היו בתי מדרשות ללימוד תורני לתלמידים מבוגרים, ואליהם באו ללמוד גם מבוגרים שתורתם עראי.
צורת המדרש הקדומה הייתה אורוטורית. כלומר, הרב יושב ומסביבו תלמידיו, הוא דורש להם בעל פה מקראות ופירושם, והם מחדדים לו בקושיות. עם השנים, לאחר שנכתבה התורה שבעל פה (המשנה), הלכה צורת הלימוד ונעשתה אוטו-דידקטית או על ידי חברותות, מול טקסט כתוב. כיום, המונח 'למידה בית מדרשית' מכוון ללמידה שנעשית בחבורת אנשים הלומדים יחד בקבוצות קטנות, ללא הייררכיה של מלמד ולומדים.
בסדרת השיעורים 'בית מדרש אחד' נעסוק בכל פעם במקור אחד בלבד ונתעמק בהבנתו, תוך הצפת המחשבות והרגשות העולים ממנו בקרב הלומדים.
פירושי המילים והשאלות הראשונות המופיעות בדף המקורות מסייעים להתמקד בהבנת המקור, ואילו השאלות המופיעות לאחר מכן נועדו לחבר בין המשתתפים למקור עצמו וליצור קשר בין המושגים העולים ממנו למציאות שלנו כיום.
השיעור הראשון בסדרה, 'תורה ומים', לומד מדרש העורך השוואה מפורטת בין המים ותכונותיהם לבין התורה ומאפייניה. המים הם דבר מוחשי ונגיש מאוד למשתתפים, ואילו התורה היא מושג מופשט, שעשוי להיות רחוק מלב הלומדים. תפקיד המנחה הוא לנסות לקרב בין מושג התורה לבין המשתתפים, ולעורר דיון בנושא.
בתחילת הלימוד נערוך סבב ובו נשאל את המשתתפים על החוויות והאסוציאציות שלהם מן המושג 'מים' (ניתן להזמין את המשתתפים לכתוב או לצייר את האסוציאציות שלהם). לאחר מכן נכין את הקרקע להשוואה המופיעה במדרש בין המים לבין התורה, ונשאל את המשתתפים האם יש בחייהם דבר מה שניתן להשוותו למים. מן הסתם יעלו תשובות הקשורות לחיים, רוויה, הנאה וערך. נסביר למשתתפים כי חז"ל (וגם אנשים רבים כיום) ראו בתורה ערך מרכזי ביותר, שהעניק לחייהם משמעות, רוויה הנאה וערך, כמו המים. נתחיל לקרוא את המדרש.
לאחר הקריאה נשאל את המשתתפים מה דעתם על ההשוואה של חז"ל. ייתכן כי המשתתפים יבקרו את ההשוואה או לא יבינו אותה. ננסה להנהיר את ההשוואה באמצעות 'פירוק' המדרש והבלטת התכונות המשותפות למים ולתורה בעיני חז"ל, על ידי שימוש בשאלות המופיעות לאחר המדרש. לקראת סוף הדיון נתמקד בתכונות המים הקשורות לחינוך וללמידה (סבלנות הדרושה ללמידה, שוויוניות שצריכה להתקיים בחינוך, תכונות הלומד, והסכנות שבלמידה וכו'), ונשאל אודות חוויית הלמידה המצטיירת מן המדרש: כיצד מרגישים במהלך חוויית לימוד כזו? האם יש למשתתפים חוויית למידה כזו? האם הרגישו כך פעם לגבי התורה?
לסיכום המפגש נקרא את המקור הלקוח מתוך הספר "הנסיך הקטן" המתאר את ההשתוקקות העזה למים והטעם המיוחד של מים שהאדם עמל כדי להשיגם. המקור ממש 'מתכתב' עם המדרש ומוסיף לו מימד נוסף- כפי שמים שעמלת רבות כדי להשיגם טעימים ביותר, כך גם תורה וידע שהשקעת שעות רבות כדי להשיגם בעלי ערך רב.