תיקון ושינוי בראשית השנה
הנחיות למנחה

רציונל: דף הלימוד שלפניכם מבקש להרחיב את ההתבוננות בתהליך התשובה ולקרוא את סיפוריהם של מי שעשו בחייהם שינוי או תיקון. הציר שסביבו יילמדו המקורות הוא שאלת תפקידו של המחנך או החבר לצדו של האדם ה"חוזר בתשובה" (הערה: אין הכוונה לחזרה בתשובה במובן שניתן לה בדורנו, כמעבר מאורח חיים חילוני לאורח חיים דתי, אלא לכל שינוי ותיקון, ולאתגר התשובה שכל אחד מאיתנו עומד בפניו).
פעמים רבות רואים מחנכים או מנהיגים את תפקידם כמי שאמורים לייצג את דרך הטוב באורח חייהם ובדבריהם, ואולם מבין השורות של הקטעים שנלמד עולה כי לא פעם דרך זו מרחיקה את החניך ולא מביאה אותו לידי חיקוי של הדוגמה האישית של המורה. באופן פרדוקסלי, דווקא הוויתור על עמדת "מי שכבר השלים את תיקונו", מאפשרת לחוטא (או לחניך) להזדהות עם המחנך, ולהתקדם איתו יד ביד אל השינוי המיוחל.
בדף הלימוד שלושה סיפורים, שניים מתוך התלמוד, והם עוסקים ביחס שבין החכמים ובין הבריונים, ובאפשרות שלהם להכיל אותם. הסיפורים מתמודדים עם הקושי של החכמים להתייחס באמפתיה לבריונים. מצד אחד יש סיכוי לקרב אותם ולהחזירם בתשובה, אך מצד אחר יחס זה עלול לבטא מתן הכשר למעשיהם. הסיפור השלישי סגנונו שונה, והוא לקוח מתוך המעשיות שסיפר רבי נחמן מברסלב.
סיפור זה הוא מעין משל, אשר במרכזו לא איש חוטא אלא חולה נפש. החכם מצליח להחזירו לשפיות בדרך המזכירה במידת מה את דרכו של ר' זירא. ר' זירא קירב עצמו אל הבריונים, וכך גם החכם, שירד אל החולה שחשב עצמו להינדיק (תרנגול הודו), ורק כך הצליח לשכנעו לוותר על השיגעון.
שירו של אהוד בנאי, החותם את הלימוד, מתקשר לדף בשני אופנים:
1.	מצד התוכן- אפשר לקרוא את השיר כפנייה אל אדם במשבר שהחליט לתקן אך חושש מהבדידות הכרוכה בתהליך הזה. הקריאה התומכת "אל תפחד אתה לא לבד" מתקשרת לתפקידם של רבי זירא ושל החכם המלווים את החולה או החוטא ומחלצים אותו מהמקום הרע שהוא נמצא בו.
2.	מצד הסוגה - הבאת שיר של יוצר בן זמננו מקרבת את הסוגיה הנידונה לעולמם של צעירים או אל מי שאינו מצוי במקורות העתיקים.
מבנה הלימוד:
1.	פתיחה - המנחה ישרה אווירה שקטה ורגועה ויכוון את המשתתפים להתכנס בעולמם הפנימי, במעין "דמיון מודרך": 
בקשו מהמשתתפים להיזכר בחניך (או שכן, בן משפחה, מכר) שהיה בשבילכם אתגר קשה ביותר. כוונו את המשתתפים לשוות לנגד עיניהם את מראהו החיצוני, התנהגותו, טון דיבורו, והקושי העיקרי שהיה כרוך בהתמודדות עמו. 
הציעו להם לחשוב על מקרה שהצליחו לחדור אל לבו ולחולל בו שינוי, ולוּ קל. בררו מה בהתנהגותם חולל את השינוי.
לאחר מכן, יספרו המשתתפים על כך בזוגות (חברותות), ויקבלו משוב על סיפורם מבן הזוג.
הערה: הצעה זו דורשת פתיחות של המשתתפים ורגישות של המנחה, אין ללחוץ על מי שקשה לו לספר על כישלונות או קשיים. אפשר להציע חלופה, לספר מקרה שאין למשתתף נגיעה אישית אליו (למשל סיפור של מישהו אחר).
2. המנחה יסכם את החוויה ויקשור אותה לנושא הלימוד (הצעות לאיסוף וסיכום: "לא פעם תלמיד, אחד מערער על ביטחוננו, מעורר ספקות ביכולתנו החינוכית. יש אנשים שיש להם 'מגע קסם חינוכי' והם מצליחים עם מי שאחרים נכשלים. אולי לא כל אחד יכול להיות במסגרת החינוכית שלנו, ומי שעיצב את המסגרת גרם לקשיים שלנו", וכן, אנשים שמקרבים את הטיפוסים החריגים והבעייתיים מוותרים על העקרונות והכללים שנקבעו, ובכך מחבלים באכיפת הנורמות וכו')
3. המנחה יחלק את דפי הלימוד ויבקש מהמשתתפים ללמוד בחברותות את המקורות, מתוך התייחסות לחוויה האישית שעליה דיברו בזוגות. תרגיל הפתיחה משמש מצע רגשי ועיוני ללימוד.
4. איסוף במליאה: מה בלימוד הדהד אל עולמנו האישי והמקצועי? האם דרכן של הדמויות שלמדנו עליהן היא אכן דרך לרבים?
המנחה יאפשר להביע גם מחאה או ביקורת על דרך זו של קירוב הבריונים.
5. התבוננות נוספת בשיר של אהוד בנאי וקישורו לימי התשובה: הפעמון כקול חיצוני, כמו השופר, והזעזוע ככוח מניע פנימי. הרגע האישי והייחודי שגורם לאדם לסטות מהמסלול הבטוח והמוכר ולחולל שינוי בדרכו.
השמעת השיר.

פרשנות
ר' מאיר ברוריה והבריונים
במרכז הסיפור שתי דמויות ייחודיות: רבי מאיר ואשתו ברוריה. קרבה זו, שבין הרב הגדול בחכמה לדמות של מי שאינו הולך בתלם, עשויה להסביר את הדיון בינו לבין אשתו בעניין הבריונים.
במקרה הזה ברוריה מייצגת את העמדה המקרבת, ומשכנעת בכך את בעלה.
ברוריה ידועה כתלמידת חכמים וידענית גדולה בתורה ובהלכה. בסיפור שלפנינו היא נוקטת צעד מתוחכם, היא אינה מטיפה לר' מאיר על התנהגותו, אלא מתפלפלת עימו על פרשנות הפסוק.
מסקנת הסיפור מובילה להבנה שלכל אדם יש סיכוי לשינוי. עמדת ההרחקה או ההתעלמות ("התפלל שימותו") נפסלת כאופציה חינוכית. 
הסיפור מנוגד לתפיסות המובעות באמרות חז"ל כגון: "התרחק משכן רע" (משנה, אבות פרק א, משנה ז), ומטיף להתקרבות גם אל מי ששונה ממני, ומעורר בי אי נחת ואי נוחות.
בצד רעיון זה חשוב להדגיש כי את העמדה המועדפת שם הסיפור בפי האשה, ובכך מבליט איכות נשית ייחודית, המביעה יחס סלחני ומקרב.
הבריונים: 
מיהם הבריונים ובמה הטרידו את החכמים? ייתכן שהכוונה למי שמכונים בתלמוד "עמי ארצות" הנזכרים לא פעם כמי שמרחק חברתי ורעיוני רב מבדיל בינם לבין חכמים  (כגון האמרה התלמודית: "אין פורענות באה לעולם אלא בשביל עמי הארץ" [תלמוד בבלי, בבא בתרא, דף ח, עמוד א]). אולם אפשר לראות בכינוי תיאור של אנשי השוליים החברתיים, עבריינים או פרחחים המטרידים את הבריות. 
רבי זירא והבריונים:
רבי זירא, שהיה בעצמו חריג מעט בסביבתו, הן בגלל מומו ("חרוך שוקיים") הן משום שהיה זר בארץ ישראל (עלה מבבל), יכול היה להבין ללבם של הבריונים ולראות אותם לא רק כמזיקים ומטרידים אלא כמי שסובלים בעצמם, והתנהגותם היא תוצאה של סבל זה.
החכמים לא ראו בעין יפה את העובדה שר' זירא מקרב אותם, משום שבכך נתן הכשר, כביכול, למעשיהם. ייתכן שהם ראו בהתנהגותו של ר' זירא משום איום על מעמדם כמחנכי הדור, ועל תפיסתם החינוכית, ש"לעולם תהא שמאל דוחה ימין מקרבת" (תלמוד בבלי, סוטה, דף מז, עמוד ב).
אפשר שר' זירא ידע למצוא באותם בריונים נקודה חיובית או פוטנציאל חיובי שחכמים לא השכילו לראות.

ההינדיק רבי נחמן מברסלב
סיפור ההינדיק, מתוך ספר המעשיות של רבי נחמן, זכה לפרשניות ועיבודים, ויש לו הד בסיפורו של ש"י עגנון, "סיפור פשוט".
החכם מצליח בריפוי הן משום שהוא מבטל את המחיצה בינו לבין המשוגע ושם עצמו במצבו, והן משום שלא ביקש ממנו לוותר לגמרי על השיגעון. אם המשוגע  הוא משל לחוטא, ר' נחמן מציע למעשה לחכם שלא ללחוץ על החוטא לוותר לגמרי על עולמו הקודם. ההבנה שגם בתוך חיי החטא יש אמת וכוח שיש לגייס לתוך החיים החדשים ולא לוותר עליהם לגמרי היא הבנה נועזת ומרחיקת לכת.

"אל תפחד" אהוד בנאי 
בשירו של אהוד בנאי מסופר על מי שעבר זעזוע פתאומי, תאונה, או איבוד שליטה רוחנית [השיר נכתב על רקע אירוע אישי בחיי אדם המקורב למשורר, אך אפשר להזדהות עם מסריו גם בלי ידיעת הרקע], עמדת הדובר בשיר מציעה שלא להתייאש, לא לחשוב שסטייה אחת גוזרת כליה על הדרך כולה. צלצול הפעמון, שיכול להיות דומה לקול השופר, מעורר את האדם ומסייע לו לחזור אל הדרך שרצה ללכת בה.

מושגים
מסילת ישרים- הרמח"ל- ר' משה חיים לוצטו
מסילת ישרים הוא ספר מוסר, תיקון מידות והדרכה להתקרבות לה' שכתב הרמח"ל. נדפס בפעם הראשונה באמסטרדם בשנת ה'ת"ק (1740). הספר התקבל כספר יסוד בתורת המוסר בכל קהילות ישראל והודפס פעמים רבות במהדורות רבות. בדברי המסילת ישרים הופכת דרכו החריגה של רבי זירא להנחיה נכונה לכול.
להרחבה ראו מאמרו של הרב אוריאל טויטו באתר "ישיבה" תחת הכותרת: על אהבת ישראל ועל היחס לעוברי עבירה
http://www.yeshiva.org.il/midrash/shiur.asp?cat=195&id=5494&q