על הניסים ועל הנפלאות
שיעור חינוך לחנוכה – כיתה י"א

תכנית בארי, מכון שלום הרטמן

פתיחה כללית
דף לימוד זה הוא חלק מסדרה המוקדשת לחנוכה, במסגרת תכנית 'בארי' של מכון הרטמן http://beeri.hartman.org.il/Resource_Center.asp. 
הדפים מכילים מקורות מעטים, הקלים להבנה, במטרה לאפשר לכל מורה ולכל תלמיד להתמודד עמם בקלות, גם אם הם אינם בקיאים בתחום הדעת של לימודי יהדות. כל אחד יכול לקחת חלק בשיעור וליהנות מלימוד שעושה שימוש בטקסט יהודי כגירוי לדיון בנושאים כלליים השאובים מעולמם של התלמידים.
דפי הלימוד הותאמו לשש הכיתות של החינוך העל יסודי, ועל כן המורה יכול ללמד בכל שנה שיעור אחר לפי רמת כיתתו.

במרכזו של חג החנוכה, כפי שהוא מתואר במסורת היהודית, עומד נס החנוכה. הביטוי המעשי של רעיון הנס הוא בהדלקת הנרות בחנוכייה, שמטרתה לפרסם את הנס, וכן בקטע שיש להוסיף בתפילה ובברכת המזון – 'על הניסים'. מהו אותו נס חנוכה? הדעות על כך חלוקות: יש המדגישים את ניצחון המכבים על היוונים, המעטים מול הרבים; יש הטוענים שהנס הוא שפך השמן שאמור היה להספיק ליום אחד הספיק לשמונה ימים. הציונות החילונית שינתה את משמעות המושג 'נס', וראתה בו ביטוי לעוצמה אנושית ולא לשינוי סדרי הטבע על ידי האל. בשיעור זה נדון בשאלה מהי המשמעות של הנס – האם ראוי לאדם לסמוך על הנס, או שמא עליו לדאוג בעצמו לשינוי המציאות? האם יש מצבים בחיינו שבהם עלינו לקוות לנס?

מטרות השיעור:
1. התלמיד יבחן את מושג הנס.
2.  התלמיד יבחין בין מציאות שניתן לפתור בעזרת הכוחות שלנו לבין מציאות שהיא למעלה מכוחותינו. 
3. התלמיד יבין את הקשר של הנס להבחנה זו בין שני סוגי ההתמודדויות.
4. התלמיד יבין את הסכנה שבהסתמכות על ניסים.
5. התלמיד ילמד כיצד מתבטא רעיון הנס בחג החנוכה בהתאם לשתי דרכי ההתמודדות.

מבנה השיעור:
1. הפעלה אישית – “הנס לו אני מייחל”.
2. איסוף תשובות מהתלמידים ועיבוד התשובות.
3. לימוד המקורות 
4. דיון מסכם תוך שילוב של הרעיונות שעלו בדיון הראשון ושל המקורות הקשורים לחנוכה.

הערה: בשיעור זה ישנם מקורות רבים ביחס למצוי בשעות מחנך. ניתן לפצל את השיעור לשני שיעורים, או לוותר על חלק מהמקורות.

מהלך השיעור
1. הפעלה: “הנס לו אני מייחל”.
כל תלמיד ירשום על פתק נס שהיה רוצה שיתרחש, בכל תחום שהוא.
2. נבקש מכל תלמיד לשתף את הכיתה בנס שהוא מייחל לו. נרשום את התשובות על הלוח בשני טורים: מציאות שיש ביכולתי לשנות ומציאות שאין ביכולתי לשנות (ניתן לרשום בשני טורים ללא כותרת ולתת לתלמידים לנסות לפענח את החלוקה לשני טורים). 
3. לימוד המקורות.

הרחבה למורה על המקורות והכותבים
תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל"ב עמוד א' 
מקור זה אינו שולל את קיומם של ניסים. אולם הוא מודע לסכנה שבהסתמכות על הנס – אדם המאמין בניסים עלול להביא עצמו לכתחילה למצבי סכנה ולוותר על ההתמודדות עם הקושי, מתוך מחשבה שיתרחש נס שיציל אותו. לפי מקור זה, אסור לאדם לבטוח בנס לכתחילה, אלא עליו לקחת אחריות לחייו - להימנע מסכנה או להתמודד עימה באופן פעיל. 
על הניסים
תפילת שמונה עשרה נאמרת שלוש פעמים בכל יום חול והיא חלק משגרת היום של המתפלל. בימי החנוכה ובפורים מוסיפים לתפילה זו קטע המכונה “על הניסים” על שום מילות הפתיחה שלו. זוהי התוספת המיוחדת לחנוכה.
מקור זה מציג את ניצחון המכבים על היוונים כנס. הניצחון הוא למעשה מעשה של האל – האל הוא זה שעמד למכבים בעת צרתם, רב את ריבם ועשה תשועה גדולה לעם ישראל. העם עצמו מתואר כפסיבי לחלוטין. זוהי תפיסה דתית שמאמינה שמאחורי ההצלחה או הכישלון האנושי עומד האל.
ימי החנוכה
אברהם אברונין – נולד ברוסיה בשנת 1865. בשנת 1910 עלה לארץ ישראל. היה מורה ועסק בחקר הלשון העברית ובתרגום. השיר “ימי החנוכה” הוא תרגום של אברונין לשיר ביידיש שנכתב על ידי המשורר מרדכי ריבסמן.  
השיר “ימי החנוכה” הוא שיר ילדים שנכתב בתחילת המאה העשרים והוא מבטא את רוח החילוניות הלאומית הישראלית שלפיה את הנס לא חולל האל אלא “המכבים”. האל אינו מוזכר כלל בשיר והנס הוא למעשה ביטוי לפעולתם האמיצה של בני האדם בעולם.

תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כא עמוד ב
מקור זה משלב בין שתי הגישות – מצד אחד הוא מתאר את הניצחון הצבאי על היוונים כמעשה של המכבים עצמם. אולם בכל זאת ישנו בסיפור נס במובנו הדתי – נס פך השמן. העובדה שפך השמן היחיד הספיק לשמונה ימים הוא מעשה פלאי המנוגד לכוחות הטבע, שבא לפתור בעיה שבני האדם לא יכלו לפתור בכוחות עצמם.

4. דיון מסכם
•	איזה מבין המקורות שקשורים לחנוכה מתאר לדעתכם מצב שבו ניתן לשנות את המציאות בכוחות אנושיים ואילו מקורות מתארים מציאות שאינה ניתנת לשינוי?
•	חג החנוכה הוא גם חג הגבורה. האם לדעתכם גבורה ונס הם שני מושגים שהולכים ביחד?
•	מהו לדעתכם המסר העולה מחג החנוכה לגבי היחס לנס? האם אתם מזדהים עם מסר זה?