למה נמשלה התורה למים?
שיעור חינוך לשבועות – כיתה ז'

תכנית בארי, מכון שלום הרטמן

פתיחה כללית
דף לימוד זה הוא חלק מסדרה המוקדשת לחגים, במסגרת תכנית 'בארי' של מכון הרטמן http://beeri.hartman.org.il/Resource_Center.asp. 
הדפים מכילים מקורות מעטים, הקלים להבנה, במטרה לאפשר לכל מורה ולכל תלמיד להתמודד עמם בקלות, גם אם הם אינם בקיאים בתחום הדעת של לימודי יהדות. כל אחד יכול לקחת חלק בשיעור וליהנות מלימוד שעושה שימוש בטקסט יהודי כגירוי לדיון בנושאים כלליים השאובים מעולמם של התלמידים.
דפי הלימוד הותאמו לשש הכיתות של החינוך העל יסודי, ועל כן המורה יכול ללמד בכל שנה שיעור אחר לפי רמת כיתתו.

חג השבועות היה במקור חג הביכורים, ובו היו מביאים את ביכורי החיטים לבית המקדש. לאחר חורבן בית המקדש, פסק טקס הביכורים וחז"ל הטעינו את החג בתכנים חדשים. חג הביכורים הפך לחג מתן תורה. חז"ל המשילו את התורה למים ומצאו נקודות דמיון רבות בין השניים. בשיעור זה ננסה להבין את הדמיון ולברר את יחסנו לתורה שניתנה בחג השבועות.

מטרות השיעור
1. לעמוד על הקשר שבין משל לנמשל ולהבין את הדיבור באמצעות משל.
2. לברר את יחסנו לתורה, ומשמעותה בחיינו.
3. לשחק באמצעי המשל כדרך לשיח.

מבנה השיעור
1. עבודה על דפי מקורות בחברותא.
2. דיון במליאה על הדף.
3. דיון במליאה על משמעות התורה עבורנו כיום.

1.     נחלק לתלמידים דף ובו שלושה איורים (ראו בהמשך) שיש בהם חיבור בין לימוד למטאפורה של מים: ים של חומר; טובעים בחומר; זורמים עם החומר. נבקש מהתלמידים לפענח את הביטויים ולכתוב דיאלוג המשלב בתוכו את הביטויים. נבקש מהתלמידים לחשוב על ביטויים נוספים שמשלבים לימוד ולשלבם בדיאלוג. נאפשר לתלמידים לשתף בדברים שכתבו.
2.    מצדו השני של הדף נמצא המדרש. נבקש מהם לעבוד על המקור בזוגות כ-10 דקות.
3.    נעבור ביחד עם התלמידים על המשל והנמשל:

משל- מים	נמשל- תורה	
מסוף העולם ועד סופו	לומד התורה נמצא בתחושה מתמדת שלעולם לא יצליח להקיף את כולה ולהעמיק לדעת את כל פירושיה ורזיה.	
חיים לעולם, אינם מתקלקלים	יש לה חיי נצח, מוסיפה להילמד ולהוות נדבך תרבותי חשוב. ניתן להזכיר את חידון התנ"ך העולמי ואת החידון למבוגרים.	
מן השמים- גשם	מן השמים- נתקבלה במעמד הר סיני מאלוהים שהעבירה על פי המסורת למשה	
מטהרים את הגוף- נוטלים ידיים במים, המקווה טובלים במים לצורך טהרה. 	לימוד התורה מונע את האדם מן החטא, מביא אותו למודעות ושואף לשפר את התנהגותו.	
יורדים בטיפות ומתהווים לזרימה גדולה של נחלים.	הלימוד נעשה כל פעם קצת ובהדרגה הלומד צובר עוד ועוד ידע ונהיה בקיא וגדול בתורה.	
לא מבייש לבקש ממישהו מים	לא מבייש ללמוד תורה מאדם אחר גם אם הוא צעיר ממך או נחשב פחות משכיל אבל יודע מעט תורה ללמד.	
מי שלא יודע לשחות עלול לטבוע	מי שלא יודע ללמוד עלול להתייאש בגלל ריבוי העומס.	

4. נעבור עם התלמידים על התשובות שנתנו לשאלות שבדף המקורות ונערוך דיון מסכם:
•	המדרש מדבר על תורה, האם גם אנו חשים כך ביחס לתורה? אם כן- כיצד נוצרה אצלנו התחושה הזו? אם לאו- מדוע איננו חשים כך?
•	האם יש משהו אחר או נוסף שאנו חשים כך לגביו (שהוא מטהר וממלא את עולמנו, שהוא גדול עצום ורב וצריך לדעת איך לנהוג בו, וכו')
•	האם יש משהו שהיינו רוצים לחוש כך ביחס אליו? מה תחושה כזו נותנת?

לפניכם 3 איורים המתארים את יעל ודן לומדים לקראת מבחן. 
•	פענחו מהו הביטוי המסתתר באיור, ורשמו ליד כל איור את הביטוי המתאים. 
•	כתבו דיאלוג בין יעל לדן המשלב את שלושת הביטויים. 
•	הוסיפו ביטויים המשלבים בין לימוד למים. 
•	חשבו- מדוע המים משמשים מטאפורה כשרוצים לדבר על לימוד?