פתח לנו שער- הנחיות למנחה:
השנה החדשה העומדת בפתח, מעוררת בנו רצון לפתוח פתח להתחלות חדשות; לפתוח את הלב שננעל; לפתוח שערי שמים בתפילה; ולבקש שמשאלותינו יתגשמו בשנה הקרובה. בלימוד זה ננסה להבין היכן טמון המפתח לשערים אלו.
המקור הראשון ממסכת ברכות מתאר את נעילת שערי שמים כתוצאה מהחורבן. החורבן, והחטאים שגרמו לו (שנאת חינם), יצרו נתק בקשר בינינו לבין השמים. ואולם, נותר 'מפתח' אחד שעשוי לפתוח את השערים הנעולים - הדמעות. מעניין שהאירוע הכואב של החורבן הוא אשר נעל את השערים והכאב הוא גם זה שפותח אותם. האם כאב סוגר או פותח שערים? ואולי, כאשר אדם בוכה, גם לבו נפתח, ואל מול הלב הפתוח גם שערי שמים לא נשארים נעולים. 
המשך הברייתא, באמירה נוספת של רבי אלעזר שניתן להבינה במשמעויות הפוכות – 'מיום שחרב בית המקדש נפסקה חומת ברזל בין ישראל לאביהם שבשמים' – האם חומת הברזל נפסקה במובן שיצרה פסק, ריחוק בין ישראל לאביהם שבשמים, כחומת ברזל המפרידה ביניהם, או שמא חומת הברזל שהייתה עד אז נפסקה, חדלה מלהתקיים? אף שהפסוק המובא בהמשך תומך באפשרות הראשונה, הבחירה במילה דו משמעית זו מעניינת ומלמדת כי חורבן ומשבר הם אירועים שבו זמנית גם מייצרים (פוסקים) חומות וגם שוברים (מפסיקים) חומות. 
גם המקור הבא, הלקוח מתוך תפילת נעילה של יום הכיפורים, עוסק ברגע של נעילת שערים, שהוא גם הרגע של פתיחת השערים. ייתכן שרגע הנעילה הוא לעתים ההזדמנות לפתיחה ושינוי. מקובל לומר כי הדברים הכי חשובים נאמרים ליד הדלת, רגע לפני הפרידה. 
כאן המקום להזמין את הלומדים לשתף את הקבוצה, אילו שערים כל אחד היה רוצה לבקש שייפתחו לו, למשפחתו או לעם השנה..
לסיום, נקרא את שירה של המשוררת חביבה פדיה, המתרגם את בקשת 'פתח לנו שער' למציאות ישראלית עכשווית.