הצעת הנחיה

כמה מילים על המתודה: כדי שהלימוד יעניין את הלומדים, הוא חייב לעורר עניין אצל מי שמעביר אותו. כל השאר הוא רק כלים לעבודה. ניתן לבחור מתי ואיך לעבוד במליאה ומתי בחברותא. רוב המקורות בלימוד זה פשוטים להבנה, כל עוד הקו המוביל שלהם נהיר למי שמעביר את הלימוד.
השאלה המרכזית בלימוד נמצאת בכותרת: 'מי האיש?'. הנחת היסוד מאחורי הלימוד מייחסת חשיבות גבוהה לשאלה. לשאול מי האיש, משמעו לחפש תדיר את האנושיות, את משמעות היותך אדם. את צלם האלוהים שבאדם. בכל מקום ובכל זמן השאלה מקבלת תשובות אחרות, אולם הנקודה המרכזית היא, לא לוותר על היכולת לשאול את השאלה.
הלימוד עורך מסע בעקבות צמד המילים הזה בתנ"ך, מתוך הנחה כי למילים בספר הספרים יש משמעות וכוונה. בחלק הראשון הוא עוקב אחר המילים האלה סביב יציאה למלחמה (דברים, פרשת שופטים) ובמזמור תהלים, ובחלק השני הוא בוחן את הופעתן בתוכחה נבואית על חורבן (ירמיהו).
ההמלצה היא לעבור בין הטקסטים ולנסות למצוא את החוט המקשר. 
החלק הראשון של הלימוד עוקב בעיקר אחר השאלה. בחלק השני יש ניסיון להתמודד עם התשובה, דרך העיסוק של הגמרא במושג של המובן מאליו. מי האיש? מי שיודע לענות תשובות פשוטות. האנשים שהתחילו את הדברים הפשוטים של החיים מקבלים כרטיס פתוח חזרה הביתה כדי להשלימם (משפחה, בית, כרם) ולא יוצאים למלחמה. האדם הפשוט של תהלים הוא זה שנוצר לשונו מרע ושפתיו מדבר מרמה. 

החלק השני של הלימוד מתחיל מתמונת הראי של המזמור בתהלים, המופיעה בתוכחת הנביא ירמיהו, אשר לא מוצא ולו אדם פשוט וחכם אחד שיוכל להבין על מה חרבה הארץ. המציאות שהוא מתאר - דברי מרמה, הולכי רכיל ושקרנים – היא הקוטב המנוגד ביותר לחיים של פשטות ביחסים שבין אדם לחברו.
הקשר שאני מציע כאן הוא בין השאלה הפשוטה 'מי האיש?' לבין התשובה שנמצאת בדברים הפשוטים, היומיומיים. ההתחכמות, גבהות הלב, ההתנכרות – כולן מרחיקות מהדבר הפשוט, היומיומי. מתורה שהיא דרך ארץ. 
מכאן יוצא הלימוד אל הגמרא שמנסה להתמודד עם השאלה 'מי האיש החכם ויבן זאת'. הגמרא מושכת את התשובה למקום של לימוד התורה, ובסופו של דבר לנקודה כמעט אזוטרית: הארץ חרבה מכיוון שתלמידי חכמים לא טרחו לברך את ברכת התורה לפני לימודה. ננסה להבין מה המשמעות של הברכה – היכולת להכיר תודה, לראות את החיוב בדברים כפשוטם, ולהבין את עוצמתם. לא לקבל את השפע כמובן מאליו. וכפי שהתורה מכירה בשבריריות של מי שאירש אישה, מי שנטע כרם ומי שבנה בית – כך גם אנו מבקשים להכיר בדברים הפשוטים, אלו של היומיום.