הצעה ללימוד
הצעת פתיחה
במפגש זה ננסה להראות כי למורים במערכת החינוך יש תפקיד מפתח בקידום שינויים חברתיים. סוכן לשינוי חברתי הוא אדם המחויב לקידומו של שינוי חברתי, ובדרך פעולתו הוא מחולל שינוי. תפקידו של המורה, כבעל תפקיד בתוך בית הספר, מואר בדרכים שונות על פי תיאוריות סוציולוגיות שונות. לכאורה, התפיסה הסוציולוגית מדברת על תפקידו של בית הספר להעניק הזדמנות שווה לכל התלמידים כדי להצליח ולהשתלב בחברה. בפועל, בתי ספר רבים דווקא מקבעים את חוסר השוויון, על ידי שימור יחסי הכוחות בין חלשים וחזקים, בין עניים ועשירים, ובין בעלי הידע לחסרי הידע. השאלות המרכזיות שילוו את הדיון הן: מהם תפקידיו של המורה? באילו דרכים עליו לפעול כדי ליצור שוויון הזדמנויות אמיתי לתלמידיו?  
בשנת 1966 פורסם דוּח קולמן שבדק את יעילותה של מערכת החינוך האמריקנית. ג'יימס קולמן (James Coleman) טען כי לבתי הספר הציבוריים יש השפעה מעטה בלבד על הישגי התלמידים, וכי הרקע המשפחתי שלהם הוא הגורם העיקרי להצלחתם או לחוסר הצלחתם בבית הספר. על פי ממצאיו, תלמידים ממשפחות עניות, שלא זכו לתנאי סביבה הולמים ולערכים של תמיכה בחינוך ובהשכלה, לא יוכלו להצליח בבית הספר, ללא קשר למאמץ החינוכי שיושקע בהם, ובעצם ינציחו את מעגל העוני והשוליים החברתיים. 
ואולם, לא מעטים הם המקרים שבהם נוכחותו של מורה משמעותי מצליחה לפרוץ את המעגל ולקדם תלמידים חלשים ומוחלשים למרות סביבת הגידול הדלה. מהו סוד הצלחתם של מורים  אלו? בשיעור זה נפגוש כמה מורים מיוחדים שהצליחו בדרכים מגוונות לשנות את פני המציאות. לרוב מדובר במורים שפרצו את המסגרות המקובלות והנורמטיביות, ופילסו לתלמידיהם שביל להתקדם ולצמוח.
נפתח את הלימוד בקריאת שני קטעים מן הספר 'המורה' מאת פרנק מק'קורט:
הקטע הראשון מציג  את שלל תפקידיו של המורה, ואת ה'כובעים' הרבים שהוא חובש במסגרת תפקידו. 
הקטע השני מציג שני טיפוסי מורה: האחד קשוח וקפדן המעמיד במרכז את הידע; השני מעמיד במרכז את התלמידים, מודאג ממצבם האישי וממידת הערנות שלהם. לכל טיפוס יתרונות וחסרונות. הקטע מציג את הדילמה העומדת בפני המורה המבקש לבחור לעצמו גישה חינוכית.
לימוד בחברותא
בדף המקורות מופיעים מספר קטעים המציגים דמויות שונות של מורים משמעותיים, אשר ניתן לראות בהם סוכנים לשינוי חברתי. מומלץ לחלק את הקבוצה הגדולה למספר קבוצות קטנות, ולבקש מכל קבוצה לקרוא סיפור אחד ולדון בו.
1. מסכת תענית בתלמוד הבבלי: הסיפור מציג מלמד תינוקות אשר מכניס לבית המדרש שלו בני עניים כבני עשירים, ולא גובה כסף ממי שאינו יכול לשלם לו. בנוסף, חושף בפנינו המורה את גישתו החינוכית: הוא נותן "שוחד" או פרס דווקא לתלמידים שפשעו. הוא אינו רואה בהם ילדים רעים, כי אם ילדים שרע וקשה להם. ילד מפריע משום שיש לו חסר כלשהו – אולי הוא רעב, ואולי חסרה לו מוטיבציה, ולכן צריך קודם כול לספק את הצרכים הפיזיים שלו, לפני הלימוד הרוחני. בנוסף, כאשר הפרס מוענק לפני ההתנהגות החיובית של התלמיד, יש בכך הבעת אמון בו ובטוב הטמון בתוכו. גישתו החינוכית ורבת החמלה של מלמד התינוקות מביאה להורדת גשמים - תיקון חברתי מוביל לתיקון עולם. גם הגשם שמוריד האל אינו מבחין בין עניים לעשירים בין טובים לרעים, בדומה למלמד התינוקות שאינו מבחין בין תלמיד אחד לרעהו.
2. מדרש קהלת: הסיפור מציג את שיטת העבודה הייחודית של שמואל, מול תלמיד שכל מוריו הקודמים נואשו ממנו. שמואל מדבר לתלמיד בשפתו שלו, ומתוך כך מביע בו אמון ופורץ דרך. העובדה שרב עומד מול התלמיד ומתייחס ברצינות לשאלותיו מעניקה כבוד וחשיבות לתלמיד ולשאלות שהוא מביא עימו. 
3. מסכת נדרים בתלמוד הבבלי ופירושו של רש"י: הסוגיה עוסקת בשאלה מדוע נענשו צאצאיו של אברהם בכך שהשתעבדו לעבדים בארץ מצרים? ר' אבהו משיב שאברהם נענש על הדרך שבה לימד את תלמידיו תורה – שהיה זה לימוד מתוך שעבוד. לדעת רב, אברהם 'הוריק' את תלמידיו, כלומר רוקן אותם מן התורה, ולדעת שמואל הוא רוקן את כספם, כלומר גבה כסף בתמורה להוראתו. רש"י מסביר את דברי רב - אברהם רוקן את תלמידיו מן התורה מכיוון שלימד אותם בשיטה של העברה מכלי לכלי, כגון שינון והעברת ידע, מבלי לתת לתלמידים לפתח את עצמם באופן עצמאי ויצירתי. כל הפרשנויות מציגות את אברהם כמורה שלילי, שמשעבד את תלמידיו ומקבע אותם, ולא מאפשר להם לימוד משוחרר וחופשי.
4. מסכת בבא מציעא בתלמוד הבבלי: המדרש מעמיד זה מול זה את רבי חנינא ורבי חייא כאידאל של תלמיד חכם. רבי חנינא הוא מורה המתפלפל עם תלמידיו בלימוד התורה, שיטה הנחשבת אליטיסטית. ואילו רבי חייא 'מרביץ תורה ברבים'. הוא פונה לקהל רחב של תלמידים ואף דואג לצרכיהם הפיזיים. הוא אמנם צריך לצאת מכותלי בית המדרש ולהשקיע פחות בהוראה עצמה, אך כפיצוי, הוא מצמיח תלמידים כמורים לעתיד שמלמדים תלמידים נוספים ומפיצים את התורה. בכך דואג ר' חייא שלא תשתכח תורה מישראל. 
5. 'המורה'/ פרנק מק'קורט: בקטע אנו רואים כיצד מצליח המורה, באופן הדרגתי, לשכנע את תלמידו לעמוד בפני הכיתה ולהקריא את החיבור שלו. הוא אינו מוותר עליו, ומכניס לתוך הכיתה שלו את העולם שעמו מתמודד התלמיד בחייו. מבחינת המורה אין הבדל בין שפת התלמידים, שעשויה להיות גסה ובוטה, לבין השפה בכיתה, משום שמבחינתו התלמיד והיצירה שלו הכרוכה בעולמו הם העיקר. אם יבטל את לשונו של התלמיד ואת הסיפורים משכונתו, הוא יבטל משהו מן התלמיד עצמו. באופן זה הוא מאפשר לתלמיד לרכוש ביטחון בעצמו ובעולמו, ונותן לו 'שיעור לחיים'.
סיכום 
כפעילות מסכמת לשיעור כולו מומלץ לשמוע יחד את השיר 'מורה לחיים' של עמיר בניון, המופיע בסוף דף המקורות. ניתן לפתח בעקבות השיר דיון בשאלה: איך אדם הופך ל'מורה לחיים'? ובחשיבותם של 'מורים לחיים' לתלמידים ולחברה שלנו.