הנחיות למנחה – אין אדם למד

רציונל:
הלימוד עוסק בחומרים הקרובים לבני נוער, סטודנטים ומורים, ומבקש לדון בעצם הלמידה ממקום שוויוני ולא ביקורתי. כיצד אנו נוהגים ללמוד? איזה מין תלמידים אנחנו? מה מתוך הלימוד נשאר בנו לתמיד ומה מתנדף ביום שאחרי המבחן? הלימוד מאיר את האופנים השונים שבהם אנשים נוהגים ללמוד, ושׂם מול המשתתפים מראה המשקפת להם את דרך הלימוד שלהם עצמם. 
מטרת הלימוד היא ליצור דיון משמעותי בנושא הקרוב לעולמם של בני הנוער תוך שימוש במקורות יהודיים, ואגב כך, להפוך מקורות אלו לרלוונטיים להם. דף הלימוד כולל משניות ממסכת אבות העוסקות בטיפוסי תלמידים שונים, ושיר מאת דן פגיס. בנוסף מובא הסבר קצר על מסכת אבות, העומדת במרכז הלימוד.
מסכת אבות מספקת לנו מגוון של טקסטים הבוחנים טיפוסי תלמידים שונים, צורות לימוד מגוונות, תוך ראייה ביקורתית. במהלך הלימוד נבחן ביקורת זו, נשאל: האם אנו מזהים את טיפוסי התלמיד השונים בסביבתנו הקרובה? ואולי כולם נמצאים בתוכנו? מה אנו יכולים להפיק מהיכרות פנימית עם סגנון הלימוד שלנו? 
בלימוד עם בקבוצות מורים ניתן לעמוד על מגוון צורות הלימוד, ולשאול האם אנו פתוחים לקבל צורות שונות אלו ללא ביקורת? האם אנו יכולים לכוון עצמנו לעזור לתלמידים שונים, על פי צרכיהם המיוחדים?

תיאור מתודי  
המפגש נפתח בהפעלה: המנחה מביא מגוון כלי מטבח ומניח אותם על מפה חלקה הפרושה על הרצפה. כל משתתף מתבקש לבחור כלי מטבח אחד, המשקף את האופן שבו הוא לומד, ולהסביר לקבוצה את בחירתו. לדוגמה, תלמיד אחד בוחר חותך ביצים, ואומר שהוא זקוק לפרוס את החומר הנלמד; תלמיד אחר לוקח מפצח אגוזים, ואומר שהוא זקוק לפצח את החומר הנלמד, וכן הלאה.
לאחר ההפעלה, שמחייבת את הלומדים לחשוב על האופן שבו הם לומדים, מחולק דף המקורות. תחילה מתבצעת במשותף קריאה ראשונית ומהירה של הטקסטים על מנת לוודא הבנת הנקרא; לאחר מכן מתחלקים לקבוצות לימוד קטנות שלומדות בחברותא את המקורות, תוך דיון בשאלות המנחות.
בשלב האחרון חוזרים למליאה לדיון משותף בשאלות. 

על מסכת אבות (מיועד למנחה)
מסכת אבות, הנקראת גם 'פרקי אבות', היא המסכת התשיעית בסדר נזיקין, הרביעי מבין ששת סדרי המשנה. מסכת זו שונה משאר סדרי המשנה, משום שהיא אינה מכילה הלכות מעשיות אלא עוסקת בענייני מוסר, מידות טובות ודרך ארץ. במסכת זו חמישה פרקים, ועוד פרק שישי של ברייתא, המכונה 'קניין תורה', שנוסף לה מאוחר יותר. על פרקי אבות לא נכתב פירוש אמוראי (תלמוד), אך רבא אמר עליה: 'האי מאן דבעי למהוי חסידא, לקיים מילי דאבות" - מי שרוצה להיות חסיד שיקיים את הכתוב בפרקי אבות (בבא קמא ל, ע"א).
	מסכת אבות בנויה ממאמרים קצרים של התַנאים, חכמי המשנה, והם מהווים על פי רוב תמצית השקפת עולמם. כך למשל הם המשפטים שהפכו למטבעות לשון בשפה העברית: 'סייג לחכמה שתיקה', 'אמור מעט ועשה הרבה', 'אם אין אני לי מי לי', 'יהי כבוד חברך חביב עליך כשלך', ועוד. סדר החכמים המופיעים במסכת נקבע בעיקר על פי סדר הדורות, מאנשי כנסת הגדולה, דרך תקופת הזוגות ועד אחרוני התנאים. כמו כן, המשניות מסודרות פעמים רבות לפי הקשר אסוציאטיבי.	
	שמה של המסכת נקבע בשל דברי המוסר שהם אבות למצוות, דהיינו עקרונות יסוד להתנהגות האדם, על פי האִמרה 'דרך ארץ קדמה לתורה'. טעם אחר לשם המסכת מביא פירוש המיוחס לרש"י: 'מפני שנסדרו הנה דברי אבות הראשונים שקיבלו את התורה זה מזה'. 
	בבתים רבים מקובל לקרוא פרקי אבות בשש השבתות שבין פסח לשבועות (ספירת העומר), פרק בכל שבת, או בין פסח לראש השנה. מנהג זה החל בתקופת הגאונים, ואחד מטעמיו הוא להכין את הנפש לקראת מתן תורה בחג השבועות, על ידי לימוד דרך ארץ, מידות ומוסר.