הנחיות למנחה לשיעור קברי צדיקים

המנהג לעלות על קברי צדיקים נעשה רווח בתרבות הישראלית. בל"ג בעומר האחרון עלו למירון כחצי מליון איש. האם זו עבודה זרה או חלק בלתי נפרד מהתרבות היהודית? 
במהלך הלימוד ננסה לבחון שאלה זו.

מומלץ להתחיל את המפגש בדיון פתוח בנושא היחס לתופעת העלייה לקברי צדיקים, ההשתטחות על הקברים ושאר המנהגים הקשורים לכך. אם יש צורך שהמשתתפים "יתחממו" קודם,  אפשר לערוך את הדיון הזה גם בשלבים מאוחרים יותר במפגש.
אפשר לערוך דיון נוסף בסיום המפגש, ולבחון האם יש שינוי בדעות שהושמעו בדיון הראשון.

אחרי הפתיחה יש להתחלק לקבוצות קטנות וללמוד את המקורות בעזרת השאלות המנחות.

לאחר הלימוד בחברותא יש להתכנס למליאה, ולסכם את התובנות שעלו בקבוצות. 
כדאי לכוון את הדיון לנקודות הבאות:
•	המשמעות והצורך בעלייה לקבר בכלל ולקבר צדיק בפרט.
•	האם האמונה במנהג זה משרתת מגמה חיובית או שלילית?

יש להדגיש כי היהדות בחרה לצאת נגד עשיית פסל ותמונה או כל המחשה של דמות האל (מדוע?), 
לכן יש לבחון מה עמדת היהדות בנוגע לקברי צדיקים בעין ביקורתית.

המקורות בדף הלימוד מתחלקים לשלושה סוגים:
בחלק הראשון יש מקורות שמשתמעת מהם ביקורתיות בנוגע לקברי צדיקים.
בחלק השני יש עדויות קדומות על הלגיטימציה של המנהג.
בחלק השלישי יש מקורות המסבירים מדוע המנהג עומד בביקורת של החלק הראשון.