ארמי אובד אבי ומגילת העצמאות

דף למנחה
 
הלימוד מעמיד זה מול זה שני טקסטים חשובים בתולדותינו: 

מקרא ביכורים – טקסט מקראי הכולל את דברי התודה שאותם צריך לומר מביא הביכורים בהביאו את מנחתו לבית המקדש. טקסט זה, המתאר את יציאת מצרים, ידוע גם בשם 'ארמי אובד אבי' והוא מוכר לנו מן ההגדה של פסח, שבה דורשים את מילותיו בליל הסדר.  
מגילת העצמאות - כפי שהוקראה על ידי דוד בן-גוריון במוזיאון תל-אביב ביום שישי, ה' באייר התש"ח, 14 במאי 1948. להלן נקרא קטעים מתוך מחציתה הראשונה של המגילה, שבה מתבססת טענת זכותו של עם ישראל על ארץ ישראל, ובאה לידי ביטוי חוויית השיבה של העם אל ארצו (יש לציין כי רובם המוחלט של החותמים על המגילה, אנשי מועצת העם, לא נולדו בארץ-ישראל). 

במקרא ביכורים בולט הדגש על התהוותו הניסית של העם – שאינו עם אוטוכטוני (ילידי), אלא הוא עם שאלוהים בחר בו והשגיח עליו, שפרה ורבה למרות תנאי השעבוד, ונגאל בכוחו של הקב"ה.  
מגילת העצמאות מדגישה את התהוותו ההיסטורית הריאלית של העם החוזר לציון –  פעלתנותו ביצירה, בהתיישבות ובעצם מעשה השיבה. הרמז היחיד לתודעה דתית-מסורתית מצוי במילים 'מתוך בטחון בצור ישראל' שבפסקת הסיום. 

הכרת שני מאמרים אלה חשובה כשלעצמה, וההשוואה ביניהם מאפשרת לעמוד על חוויית היסוד של דור המייסדים בעת הקמת המדינה, ואת האופן שבו רצו לקבוע את מפעלם בהיסטוריה.

מהלך הלימוד:
נקרא את הקטעים בזה אחר זה בליווי דברי הסבר קצרים.
נתחלק לקבוצות לימוד ללימוד מעמיק.
נתכנס שוב במליאה לאסיף.
השוואה בין הטקסטים
	מקרא ביכורים	מגילת העצמאות	
מוצא העם	-	עם נודד,
-	ארם נהרים	-	ארץ ישראל	
ארועים הסטוריים	-	יציאת מצרים וההתנחלות בא"י	-	הגלות מן הארץ והשיבה אליה	
טעם בואנו אל הארץ	-	חסד אלהים שנתן לנו אותה	-	שיבה אל המולדת ממנה יצאנו בעל-כורחנו	
הגורם הפועל	-	אלוהים	-	חלוצים, מעפילים ומגִנים	
מקור התוקף לזכותנו על הארץ	-	ההבטחה ('אשר נשבע  ה' לאבותינו לתתה לנו')	-	זכות הילידות, הנאמנות, היישוב והיצירה; הזכות הטבעית וההיסטורית	
רגש או חוויה	-	הודיה לאל	-	השיבה (עלייה) לארץ ישראל