הנחיות לדף פעילות פסח 
הקדמה – על פסח
חג הפסח נחוג על-פי הציווי בתורה: 'וְזָבַחְתָּ פֶּסַח לַָה' אֱלֹהֶיךָ... לֹא תֹאכַל עָלָיו חָמֵץ, שִׁבְעַת יָמִים תֹּאכַל עָלָיו מַצּוֹת... לְמַעַן תִּזְכֹּר אֶת יוֹם צֵאתְךָ מֵאֶרֶץ מִצְרַיִם, כֹּל יְמֵי חַיֶּיךָ' [דברים, ט"ז, ב'-ג']
חג הפסח הוא הראשון משלושת הרגלים בהם  עלו לרגל למקדש בירושלים. הקביעה כי יציאת מצרים תהיה חג לדורות נקבעה כבר בזמן יציאת מצרים עצמה.
חג הפסח נועד להזכיר את יציאת מצרים, את השחרור מעבדות  ואת הגאולה שגאל אלוהים את בני ישראל. 
לקראת היציאה הבהולה ממצרים אפו בנ"י לחם שלא הספיק לתפוח. אותו לחם הפך ל"עוגות מצות" ולזכר אותן עוגות, אוכלים בפסח מצות ומסלקים כל חמץ. 
חג הפסח נמשך במשך שבעה ימים, הערב הראשון שלו הוא "ליל הסדר", שהפך לאחר חורבן בית המקדש, לאירוע המכונן של חג הפסח ולאחד הסמלים היהודים המרכזיים. מוקד ליל הסדר, הוא קריאת  "ההגדה", המספרת את סיפור יציאת מצרים ועליה נוספו דברי מדרש, פיוט, ההלל ועוד. במהלך ליל הסדר שותים בשתיית ארבע כוסות יין ובמנהגים סמליים שונים.
 
רציונל
•	בפעילות לפסח לילדים בגיל צעיר זה, החלטנו להתמקד בהכרת המושג 'עבדות'  כרקע משמעותי להבנת יציאת מצרים בפרט וחשיבות החירות ומורשת החירות שמבשר סיפור יציאת מצרים לאנושות, בכלל.
בלימוד נוסף, שאיננו מפורט כאן, אנו ממליצים להתמקד  בדמויות עיקריות בסיפור שסייעו להבאת הגאולה: המיילדות העבריות, בנות משפחתו של משה, וכמובן משה – המנהיג המוציא את עמו מעבדות לחירות. בחרנו בדמויות הללו משום שהן מגלמות את החירות – היכולת לבחור בטוב ולהתנגד לרע גם בעולם בו הרע והאכזריות שולטות. 

מבנה היחידה
•	מקור 1: עבדים היינו – הצעה לדיון 
•	מקור 2: תמונה מתוך הגדת הזהב – הצעה לדיון ולהמחזה
•	מקור 3: פסוקים שונים המספרים את סיפור יציאת מצריים – הצעה לדיון ולהמחזה, פעילות הדגמת תפיחת בצק

מקור 1: עבדים היינו
"עֲבָדִים הָיִינוּ לְפַרְעֹה בְּמִצְרָיִם" מתוך ההגדה (מופיע בתנ"ך: ויקרא דברים פרק ו', פסוק כ"א) 
[המקור מצורף בדף הלימוד]. 
בפעילות זו נתמקד בעבדות מצרים, אך כדי להבין כיצד הגענו להיות עבדים במצרים ואת הקשר לפסח נספר לילדים בקצרה את סיפור הגלות ויציאת מצרים: 
אפשר לפתוח בכך שבני ישראל הגיעו למצרים ובתחילה חייהם שם היו טובים ונוחים, עד שהגיע מלך חדש, פרעה חדש [שמם של מלכי מצרים]  שפחד שבני ישראל ירבו ויהיו רבים יותר מהמצרים וחלילה ילחמו בהם. אותו פרעה מחליט להפוך אותם לעבדים למִצְרִים ולדאוג שהילדים החדשים שייוולדו לבני ישראל – יושלכו ליאור [נהר גדול, היום נקרא הנילוס].
בני ישראל סובלים מאוד וצועקים אל אלוהים, אלוהים מחליט להציל אותם ובוחר כמשה להיות מנהיג העם  ולדרוש מפרעה לשחרר את בני ישראל לחופשי; פרעה מסרב ואלוהים מעניש את המצרים בעשר מכות. ואחרי האחרונה שבהם משוחררים עם ישראל ממצרים. 
•	מומלץ להיעזר בהגדה ובציורים המתארים את קורות בני ישראל במצרים וביציאת מצרים. 
•	נחזור למקור "עֲבָדִים הָיִינוּ" ונתעכב על המילה 'עֶבֶד': נקשר בין המילה 'עֶבֶד' למילה 'עבודה'. 
•	נסביר לילדים את ההבדל בין עובד לבין 'עֶבֶד': העבד הוא רכוש של האדון. אין לו רכוש משלו והוא אינו יכול להחליט על הזמן הפנוי שלו. הוא נתון לשליטה של האדון שמחליט על חייו גם לאחר שעות העבודה. 
•	נחשוב על סדר היום שלנו – מתי אנחנו מחליטים לשחק במחשב? לשחק בכדור? סתם לנוח? – נסביר כי העבד אינו יכול להחליט על כל אלה, והאדון הוא המחליט מתי יעבוד, מתי ינוח והאם ינוח. הוא גם אינו מקבל שכר על עבודתו. 
שאלות לדיון:
•	איזו מילה מזכירה לכם המילה 'עֶבֶד'?
•	מה הקשר בין 'עֶבֶד' לעבודה?
•	האם כל מי שעובד הוא 'עֶבֶד'?
•	מה ההבדל בין אדם עובד לבין 'עֶבֶד'?

מקור 2: תמונה מתוך הגדת הזהב
[התמונה מצורפת בדף הלימוד ובנספחים ליחידה זו]. 
רקע על הגדת הזהב - הגדת הזהב היא אחת ההגדות הקדומות והמפוארות בין ההגדות הספרדיות. ההגדה כוללת טקסט מעוטר, וידועה במיוחד בזכות ציורי המניאטורות שבה, המתארות באופן פרטני את סיפור העבדות והיציאה לחירות. שמה ניתן לה בשל  רקע של עלי זהב המלווה את האיורים. מקור ההגדה: ספרד, קטלוניה, 1320 בקרוב.
התיאור הוויזואלי שבהגדת הזהב יסייע בידנו להסביר לילדים את המושג 'עבודת פָרֶךְ' – עבודה קשה במיוחד : סחיבת אבנים, שעות עבודה רבות , עבודה פיסית מאומצת. 
בשתי התמונות העליונות נראות עבודות שונות שעושים בני ישראל בעוד המצרים מפקחים עליהם. 

דיון סביב התמונות:
•	מה עושים האנשים בתמונות? אלו סוגי עבודות יש בתמונות?
•	האם זו עבודה קשה? מדוע?
•	מיהו האיש הלבוש אדום והחובש כיפה לבנה – מה תפקידו, לדעתכם? 
•	מה, לדעתכם, מרגישים האנשים השונים שבתמונות בגוף? האם נעים להם? האם כואב? מדוע?
•	מה , לדעתכם, אומרים האנשים השונים בתמונות?
•	מה הם חושבים, לדעתכם?
•	נדון עם הילדים באיורי הגדת הזהב.
•	נבחין בתמונות בדמות הלובשת אדום ולה כיפה לבנה: זהו המשגיח על העבדים שלא ינוחו ממלאכתם. נסביר כי המשגיחים נקראו שוטרים או נוגשים.
•	אוצר מילים: לשיקול דעתה של הגננת/ מורה, עד-כמה מסוגלים הילדים להבין את המילים המקוריות שבספר שמות ובהגדה. עם זאת, ישנם מספר פסוקים שרצוי ללמד [פירוט בהמשך].

מקור 3: עבדות מצרים
בשני המקורות הבאים נפגוש פסוקים המציגים שלבים שונים בעבודת הפרך של בני ישראל ממצרים:
"וַיַּעֲבִדוּ מִצְרַיִם אֶת-בְּנֵי יִשְׂרָאֵל בְּפָרֶךְ. וַיְמָרְרוּ אֶת-חַיֵּיהֶם בַּעֲבֹדָה קָשָׁה בְּחֹמֶר וּבִלְבֵנִים וּבְכָל-עֲבֹדָה בַּשָּׂדֶה אֵת כָּל-עֲבֹדָתָם אֲשֶׁר-עָבְדוּ בָהֶם בְּפָרֶךְ. [...]
וַיֵּאָנְחוּ בְנֵי-יִשְׂרָאֵל מִן-הָעֲבֹדָה וַיִּזְעָקוּ וַתַּעַל שַׁוְעָתָם אֶל-הָאֱלֹהִים מִן-הָעֲבֹדָה. וַיִּשְׁמַע אֱלֹהִים אֶת-נַאֲקָתָם  "
(שמות, פרק א' פסוקים י"ג , י"ד פרק ב' פסוקים כ"ג, כ"ד, כ"ה)

 [המקורות מצורפים בדף הלימוד]. 
מזכירים לילדים את המשך הסיפור: בפעם השניה שמשה ואהרון מגיעים אל פרעה הם מכים אותו במכת דם ולאחר מכן מופיעות שאר המכות. אך פרעה עומד בסירובו מסרב לשלוח את בני ישראל לחופשי. רק לאחר המכה האחרונה פרעה מתרצה ושולח את בני ישראל ממצרים!
דיון סביב התמונות: 
•	האם תוכלו להסביר את פירוש המילה – ' וַיְמָרְרוּ'? 
•	מה מר בחיי העבדים- הא הכוונה לאוכל מר? למרירות אחרת? מהי?
•	האם ישנו מאכל הקשור לפסח הדומה למילה ' וַיְמָרְרוּ'?
•	האם אתם אוהבים טעם מר?
•	המחיזו – מה ביקשו העבדים מאלוהים? 
•	הדגימו – איך נאנחו וזעקו בני ישראל בשל העבודה הקשה – מה אמרו? איך זה נראה ונשמע?
•	המחשה – ניתן לילדים לטעום מרור (- חסה או עשבים מרים אכילים אחרים) ונבקש מהם לספר את תחושתם.
הצעה לפעילות - המחזה
•	נתאר את הפנייה של בני ישראל לאלוהים – הם גם נאנחים וגם זועקים: נבקש מהילדים להדגים אנחה וזעקה.
•	נספר כי בעקבות זעקת בנ"י, אלוהים ממנה את משה למנהיג ומוציא את בני ישראל ממצרים. 

מקור 4 : יוצאים ממצרים 
"בבהילו יצאנו ממצרים " (מתוך ההגדה של פסח)
[המקור מצורף בדף הלימוד]. 
נקדים לקריאת המקור את סיפור הרקע: 
לאחר עשר מכות פרעה נכנע ומסכים ליציאת בני ישראל ממצרים.  ולכן באמצע הלילה הוא קרא למשה ואהרון וציווה עליהם שימהרו לצאת ממצרים.
כך בני ישראל יוצאים ממצרים במהירות ובבהלה, אין להם זמן להתארגן. 
נקרא עם הילדים את המקור וננסה לחוות את החוויה שחוו בני ישראל ביציאה החפוזה באמצעות דיון קצר.
הערה מתודית – על מנת להבין טוב יותר את כניעתו של פרעה רצוי לעסוק בעשר המכות ולהכיר אותן, בהתאם ליכולתם ולבשלותם של הילדים [מומלץ, למשל, שלא להתעכב על מכת בכורות] .  פעילות זו חורגת מדף לימוד זה. 
דיון בעקבות המקור:
•	מהם הדברים  החשובים ביותר שכדאי לבני ישראל  לקחת לדרך? 
•	נסו לדמיין - מה הרגישו בני ישראל לקראת היציאה לדרך-  האם התרגשו? האם פחדו? 
•	הדגימו – איך יצאו בני ישראל "בבהילו" [בחופזה] ממצרים?
•	 זו הזדמנות לדבר על מגוון רגשות שמעורר מצב חדש – שמחה, בהלה ודאגה לקראת דברים חדשים, הקלה, ואולי אין זמן לכל זה בזמן שמתכוננים בבהילות?   
•	נספר על מנהג בחלק מעדות ישראל [כורדיסטן, לוב, עיראק ]  בהם הילדים מדגימים בליל הסדר את יציאת מצרים ונכנסים לליל הסדר כשהם חגורים ובידם מקל ועל גבם צרור. 
הצעה להמחזה
•	נדגים עם הילדים את יציאת מצרים בסגנון המנהג הנ"ל. מומלץ להביא תחפושות – אל-בד, מקלות, צרורות, כיסויי בד לראש.
•	מומלץ לערוך עם הילדים את הדיאלוג אותו עורכים המסובים בליל הסדר:  
•	המסובים לילדים: "איפה הייתם?" 
•	הילדים עונים: "במצרים". 
•	המסובים: "ולאן אתה הולך?" 
•	הילדים: "לירושלים". 
•	כל המסובים אומרים: "לשנה הבאה בירושלים" שלוש פעמים. 
•	גרסה נוספת: המסובים שואלים: "ומה הצידה שלכם לדרך"
הצעה לפעילות
•	אחד הסימנים למהירות היציאה בא לידי ביטוי באחד מסמלי החג: המצות. בני ישראל הכינו לעצמם צֵידה, אולם הבצק שהכינו לא הספיק לתפוח, הלחמים שרצו להכין לעצמם הפכו למצות ומאז בחג הפסח אנו אוכלים מצות. מומלץ לערוך עם הילדים ניסוי של בצק תופח לעומת בצק של מצה. 

נספחים

מקור 2: תמונה מתוך הגדת הזהב