לימוד זה הוא חלק מסדרת לימוד בנושא עבודה זרה במקרא. 
בפתח הלימוד ננסה לעמוד על הצורה שבה מסודרים עשרת הדיברות במקרא, ולברר מהו הרציונל העומד מאחורי הסדר הזה. לאחר מכן נדון מתוך מכילתא דרבי ישמעאל על פרשת יתרו, נדון במושגים 'אלוהים אחרים' ו'אחרוּת', נדון בתפיסה הפולחנית של אלוהי כסף ואלוהי זהב מול מזבח אדמה, ונדון בפרשנויות ל"לא תעשון איתי אלוהי כסף..."(שמות כ, כ) המובאות במכילתא דרבי ישמעאל.
לאחר מכן מתוך דברים ד', ובפרט מהפסוקים המתייחסים לעבודת כוכבים, נדון בשאלת הלגיטימיות של עבודת כוכבים בקרב כלל העמים. 
מהלך הלימוד 
הלימוד המקובל באלול מורכב מפתיחה, חברותא, ואסיף. המבנה פתוח לשינויים והתאמות של המנחה.
פתיחה: המנחה מציג את נושא הלימוד ומחבר אותו להקשר רחב יותר (לימוד קודם, אירועי החיים). רצוי לפתוח את הלימוד בקריאה משותפת של אחד מהמקורות ולשוחח עליו, לשאול עליו, ולהוציא מחשבות ותגובות מהמשתתפים. לאחר מכן עושים הכנה לחברותות: הצגת המקורות שבדף הלימוד בליווי רקע רלוונטי (היסטורי, ביוגראפי, ספרותי) ושאלות מנחות. לעיתים אפשר להוסיף מתאבן, לדוגמה: קטע מוזיקלי, סיפור אישי, מדרש תמונה, שיח בזוגות על מושג מרכזי בלימוד וכדומה.
חברותא: הקבוצה מתחלקת לחברותות (שניים עד ארבע משתתפים בכל חברותא) שבהן אפשר לחוות לימוד מעורה יותר ודיאלוגי יותר. מישהו קורא קטע אחד בקול, ודנים עליו: החל בהבנת הפשט, העלאת פרשנויות שונות והשוואה למקורות אחרים שבדף, וכלה בנגיעות אישיות וציבוריות במקום שבו 'הטקסט פוגש אותנו', את ערכינו, ניסיוננו ותודעתנו. לעיתים אפשר להוסיף משימה, לדוגמה: כל חברותא צריכה להבין ולהסביר נקודת מבט של דמות אחרת בסיפור או במחלוקת רעיונית.
אסיף: חזרה למעגל המשותף, ואיסוף 'פירות הלימוד' של החברותות. לאסיף צורות שונות: אפשר לפתוח בשאלה ממקדת של המנחה או להזמין שיחה חופשית של הלומדים, עוד אפשרות היא  להזמין את החברותות לשתף את הקבוצה בדיון משמעותי שהתפתח בהן. לחלופין אפשר לבקש מהלומדים התייחסות לקטע ספציפי שהם רוצים להקריא ולהגיב עליו (מתוך הזדהות, פרשנות, הסתייגות, תובנה, שאלה, וכדומה). מומלץ שהמנחה יסכם את הלימוד ואת הכיוונים שעלו בו.