חודש אייר
לזרעך נתתי את הארץ - דף למנחה

חודש אייר עוסק רבות בעצמאות מדינת ישראל ומזמן גם את המודעות למחירים הכואבים ששילמנו בדרכנו עד הגיענו ליום זה. האם העובדה שאנו בשלטון ריבוני היא עובדה מוגמרת, המובטחת לנו ללא תנאי? או שמא בצד הריבונות יש גם חובה ואחריות המוטלות עלינו על מנת להיות ראויים לעצמאות ולריבונות הזו? זה עתה יצאנו מחג החירות - מעבדות לחיי החופש. צא ולמד - החופש הוא לא סימן לפריקת עול והסרת אחריות, אלא להיפך - הוא מטיל עלינו להיות אחראים עוד יותר לחירותנו.
דף הלימוד שלפניך פותח בברית בין הבתרים - ההבטחה שניתנה לאברהם. זו הבטחה הניתנת ללא כל תנאי. רש"י תומך בכך בויכוחו מול אומות העולם הטוענות כנגדנו שחמסנו את הארץ מתושביה. גישה זו חיה וקיימת כיום ומציבה את סימני השאלה והקריאה במלוא עוצמתם בחברה הישראלית.
כנגד אברהם ורש"י נעמדו, לא פחות, מאשר חז"ל בקביעתם כי הארץ ניתנה על תנאי ומקומנו כאן אינו מובטח. מהם התנאים למימוש זכותנו על הארץ? מהם התנאים הנדרשים מאיתנו כפרטים, כחברים בקהילה, כחלק מעם, כעם בין אומות העולם? האם אנו עומדים בתנאים? במידה והתשובה היא שלילית, האם אנו מבינים את גודל המחיר שעלינו לשלם?
אנו יוצאים למסע לא פשוט, שהחברה הישראלית לא יכולה להרשות לעצמה להתחמק ממנו. במפגשנו לא נפתור את שאלות היסוד של מדינת ישראל, אולם נוכל לברר עם עצמנו את מקומנו ואת מקום עמיתינו בשאלה זו.

הערה מתודית
דף הלימוד בנוי משני חלקים: הצד הראשון מביא את הגישה שהארץ ניתנה לנו, ללא תלות במעשינו וברצוננו, ואילו החלק השני מעמיד בפנינו מראה התובעת מאיתנו לקיחת אחריות ומעשים. שני החלקים משלימים זה את זה, וחשוב שמהלך המפגש יכלול לפחות מקור אחד מכל צד.
להלן מובאות התייחסויות מגוונות לטקסט ולמקורות, אשר נועדו להעשיר אותך, המנחה,  לקראת הלימוד. עליך לחשוב במה ברצונך להתמקד, אילו שאלות מעניינות אותך לשאול ועל מה חשוב לך לדבר. כמובן שבמהלך הלימוד הקבוצה יכולה להיסחף לדיונים השונים במקצת ממה שסימנת לעצמך, ואין בכך פסול.

מהלך הלימוד:
1. פתיחה
לפתיחה מומלץ להתחיל מתרגיל המחבר בין חברי הקבוצה ויוצר תחושה של שותפות וזיקה הדדית: שאול טשרניחובסקי כותב בשירו ש'האדם אינו אלא תבנית נוף מולדתו' – כל אחד ואחת מוזמנים לספר את הזיכרון החזק ביותר שלהם מהמפגש עם הארץ ונופיה.
ניתן להתייחס לחוויות המפגש הראשון עם הארץ, לחוויות של טיול משמעותי או זיכרון הקשור למפגש עם הטבע בארץ. חשוב לאפשר לכל אח מן המשתתפים להתייחס, אולם אל תלחצו על כולם לקחת חלק. כמו כן, אל תחששו לבקש מהמשתתפים להתמקד ולהימנע מהרחבות על מנת לאפשר השתתפות של כולם וכן לא לקפח את זמן הלימוד.
מעניין לבחון כיצד כל משתתף רואה את הקשר לארץ ואת מקומנו כאן באופן שונה וייחודי.

2. לימוד המקורות
ההבטחה - ברית בין הבתרים
 ברית בין הבתרים היא ברית מיוחדת במינה, כיוון שהיא "נחתמת" בין שני צדדים לא שווים, וללא כל תנאי. אלוהים מבטיח לאברם (בשמו הראשוני, לפני שהוא הופך לאברהם) שזרעו יהיה ככוכבים אשר בשמים והוא ירש את הארץ. האל מוסיף ומפרט שבתווך זמן זה, מיום ההבטחה עד מימושה, יעבור העם תקופת שיעבוד, שבסופה ההבטחה תמומש.

•	"לתת לך את הארץ הזאת... לזרעך נתתי את הארץ" – הברית עם אברהם אבל ההבטחה היא לצאצאיו.
•	"כי לא שלם עון האמרי עד הנה" הארץ תילקח כעונש מהעמים היושבים כאן. מעיד על אלוהי צדק. מנגד, קבלת הארץ מותנית בחטאם של אחרים.

השאלות לעיון:
•	איזו תחושה נותנת לכם, צאצאיו של אברהם, הברית הזו? בטחון...כח...השלמה...מוסריות...
•	עמדו על מהות הברית – מהם התנאים? מהי ההבטחה? במה תלוי מימוש ההבטחה?
•	האם לדעתכם אלוהים מחויב לברית בכל תנאי?
•	יושבים כאן עממים רבים? האם ניתן ללמוד מתוך הברית מה אמור לקרות עם העממים? כיצד אתם מסבירים זאת לעצמכם?

שמא יאמרו 'ליסטים אתם' - דברי רש"י בעקבות בראשית א', א'

רש"י מביא דברים המתקשרים לנושא שלנו במקום מפתיע מאוד. זהו הפירוש על הפסוק הראשון במקרא, ורש"י ראה לנכון לענות תשובה תקיפה לשאלה שהטרידה אותו, וכנראה עוד רבים בתקופתו. רש"י נחשב לאחד מגדולי הפרשנים, ועד היום דבריו מהווים בסיס לכל לימוד דברי המקרא. רש"י היה מצפה שהתורה הניתנת על הר סיני הייתה עוסקת רק בציווים, בהלכות ובאורחות החיים הנדרשים מן היהודים. דווקא פתיחת המקרא במילים "בראשית ברא" מלמדת אותו על חשיבות הבעלות על הקרקע. בעלי הקרקע רשאי להחליט מי יגור עליה ומי יפנה אותה, ועל כן לא ניתן לשפוט את עם ישראל בקנה המידה המוסרי של בני האדם.

השאלות לעיון:
•	מה הבעיה העומדת בפניו של רש"י? מדוע רש"י מציין את המושג "לסטים אתם"? 
•	במה תואמים או סותרים דבריו של רש"י לדברים הנאמרים בברית בין הבתרים?
•	מה רש"י דורש מאיתנו על מנת שנקבל את הנחלה המובטחת?
•	דבריו של רש"י נשמעים כבתוך ויכוח – נסו לחשוב על טיעונים נוספים לכל אחד מהצדדים בויכוח.

"על תנאי לנד" – מה נדרש מאיתנו?
התעכבו לרגע על כותרת העמוד השני. זה הוא משחק מילים על חיבורו של בנימין זאב תיאודור הרצל "אלטנוילנד" (ארץ ישנה חדשה). בספרו של הרצל, מדינת היהודים היא מדינה מפותחת ונאורה במושגים של המאה ה-19.
שאלו את המשתתפים האם הם מסכימים שזו היא מדינה על תנאי? מדוע?

הישמר לך – ספר דברים
 ספר דברים נקרא "משנה תורה", והוא מהווה מעין סיכום של ארבעת הספרים הקודמים לו. בניגוד לסיכום שהיינו מצפים, ספר דברים מוסיף ומפתח אחרת את הנאמר בספרים המסודרים לפניו. הקטע שלפנינו מוסיף שני נדבכים על ההבטחה שנתנה לאברם בספר בראשית. הראשון הוא התנאי של קיום תורתו של אלוהים (כפי שהיא ניתנת בספר דברים) להימצאותנו על הארץ הזו. נדבך נוסף הוא הנבואה שמגשימה עצמה על כך שנשכח מי הביא אותנו לכאן ומה הוא מקומנו.
במקום שישנם תנאים, יש גם את הפתח למשא ומתן ואת האפשרות לויכוח על מידת העמידה בתנאים. ואכן, ההיסטוריה היהודית עמוסה בדיונים על מידת עמידתנו בתנאים ובעיסוק על מהם התנאים הללו.
שאלות לעיון: 
•	כיצד אתם מבינים את השינוי אל מול ברית בין הבתרים? מה לדעתכם הוביל לשינוי?
•	כיצד אתם מבינים שינוי זה? מה גורם לשינוי זה?
•	מהי האחריות המוטלת עלינו? 
•	מה נדרש מאיתנו? האם ניתן להכליל בדרישות אלו בגרות, ריבונות או עצמאות?
•	אם היינו צריכים לנסח את התנאים כיום – מה הייתם דורשים מעצמנו ועל מה מוותרים?

הכרזה על הקמת מדינת ישראל 

מגילת העצמאות לא נכתבה במטרה להוות אלא הצהרה לקראת חוקה. בשנת 1948 קבע בג"ץ כי מדובר במסמך המבטא את "חזון העם" ואת "האני מאמין שלו" בלבד. עם חקיקת חוקי היסוד, קבע השופט דב לוין כי "מגילת העצמאות הייתה לעקרון יסוד חוקתי, מחייב". יש בכך אמירה כבדת משקל למה אנו דורשים מעצמנו בתוקף הריבונות העצמית שלנו. האם זה מחויב המציאות מתוקף היותנו מדינה ריבונית? האם זו דרישה מוסרית עודפת? 
נסו לחשוב כיצד ניסו כותבי ההכרזה ליצור מסמך המלכד את רוב חלקי העם יחדיו סביב אותו רעיון ובסיס. האם לדעתכם הם הצליחו?

שאלות לעיון: 
•	כיצד מתמודדת הכרזת העצמאות עם ההבטחה והדרישה לזכותנו על הארץ?
•	האם אתם מזדהים עם ההכרזה הזו?
•	האם אנו עומדים ב"תנאים" שהגדרנו לעצמנו במדינת ישראל?

3. לימוד מקורות להרחבה 
מכילתא פרשת יתרו פרשה ב 
כאן מובאת הגישה המובהקת של חז"ל המתנגדת לשאננות העלולה לבוא מתוך התפישה שהארץ ניתנה לנו ללא כל תנאי וללא כל דרישה לציות לחוקי האל. מעניין לראות שחז"ל קושרים זאת לשני מוטיבים משמעותיים נוספים: בית המקדש ומלכות בית דוד. אלו הם שלושת סימני הגאולה לעתיד לבוא, וחז"ל רומזים לנו שהגאולה לא תיכון במציאות בה העם אינו לוקח אחריות על מעשיו.

הרמב"ן על בראשית א' א'
הרמב"ן עונה ישירות בדבריו לדבריו של רש"י על פתיחת ספר בראשית. הרמב"ן טרוד יותר בשאלות של אמונה, ופחות בפולמוס מול הגויים של אותה התקופה (1194-1270 לספירה הנוצרית). הוא נחרץ יותר ותובעני יותר כאשר הוא מעמיד את עם ישראל יחד עם הגויים – שניהם יכולים להיות מוקאים מן הארץ, במידה וימרו את פי האל. משפט האל הוא אוניברסאלי.

חנוך לוין
ברית בין הבתרים כאמור, היא הבטחה לצאצאי אברם – במילים אחרות, היא בעצם נאמרת לנו. התחושה היא שכל שעלינו לעשות הוא להתרבות כחול שעל שפת הים, ללא מאמץ מיוחד מצידנו. ברם, במהלך השנים וכפי ששאר הקטעים מובילים אט-אט, נוצר מעבר הדרגתי מעמדת ההמתנה למימוש ההבטחה על ידי האל למקום נמרץ יותר הדוגל במעשים ובהבאת הגאולה במעשים. מגלותיות לציונות? מפסיביות לאקטיביות? מגלות לגאולה. חנוך לוין מזכיר לנו, שאליבא דברית בין הבתרים, לא עלינו לממש את ההבטחה והאחריות לא יכולה ליפול על כתפיו של האדם הפשוט – כל אחד מאיתנו.

5. סיכום
הבאנו הפעם למפגש נושאים, שלעיתים מתייחסים אליהם כאל "שומר נפשו ירחק", ולא בכדי. זהו פולמוס עתיק יומין כפי שאנו רואים במקורות, ויתכן שלא עלינו מוטלת המלאכה לסיימו.
מומלץ לחזור לזיכרונות שהעלו המשתתפים בתחילת הדיון, ולהזכיר לכולנו שמעבר לויכוחים התיאולוגיים והאידיאולוגיים – ישנם גם החיבורים האישיים של כל אחד מאיתנו וכולנו יחדיו למקום הזה. "האדם הוא תבנית נוף מולדתו", וחובה עלינו לקחת אחריות משותפת על הנוף ועל המולדת – לקראת השנים הבאות של מדינת ישראל.

בהצלחה!