מוריד הגשם - מנהיגות בשעת משבר
המדרשה באורנים

הצעת הנחיה: 
מטרת השיעור להעניק כלים שיסייעו לבחון את התמודדותה המורכבות של מנהיגות בשעת משבר, בזמן בצורת. השיעור נפתח בהעלאת דמויות ורגעי מנהיגות מחייהם של הלומדים, דרך סיפוריהם של שלושה מקומות ושלושה זוגות של מנהיגים המתמודדים עם בצורת, ובחזרה למציאות החברתית בישראל כיום, השיעור מזמין את הלומדים לבחון את מנהיגיהם לאור הסיפורים של חז"ל. 
כדי להבין את הרקע לסיפורים נפתח את השיעור בשני מקורות המעגנים את התפיסה שלפיה משמעותה של הבצורת היא משבר רוחני, מוסרי וחברתי, המחייב את החברה לפעול מיד לתיקונה.
א.	פתיחה: 
מטרתו של חלק זה לאפשר ללומדים לחשוב או להרהר על הנושא הנלמד מנקודת מבט אישית, בטרם נפנה ללימוד המקורות. אפשר לערוך את הפתיחה בצורה של סבב או בדרך של התייחסות חופשית, תלוי באופי הקבוצה.
בפתיחה נזמין את המשתתפים לשתף במפגש שלהם עם אדם או עם דמות מנהיגותית, לספר סיפור על מנהיגות או לספר על רגע שבו הם זוכרים את עצמם מנהיגים. 
לאחר הפתיחה נלמד במשותף את הרקע הנדרש להבנת סיפורי הבצורת, על הקשר  בין עצירת גשמים לצדק חברתי.
ב.	דברים יא, י-יב: 
מנהיגות מתגלה לרוב לנוכח משבר או מצוקה, ביכולת להוביל תהליך בקבוצה הניצבת מול אתגר. במפגש היום נתבונן בהתמודדות של החברה בארץ ישראל עם משבר של בצורת. הטקסט מציג את ארץ ישראל כארץ על תנאי, ארץ שאי עמידה בתנאים אשר הציב לה האל גוררת עונש מידי- בצורת. 

ג.	משנה תענית:
המסורת רואה בישיבה בארץ ישראל אתגר מוסרי-חברתי מתמיד. אחד הסימנים לעמידה באתגר הוא ירידת גשמים בעתם. כאשר הגשם אינו יורד במשך תקופה ארוכה, הציבור נקרא לעבור תהליך של תיקון, המתואר במשנה במסכת תענית. ראשית מתענים היחידים, ולאחר מכן בית דין גוזר תענית על הציבור כולו. תכליתה של התענית לעורר את החברה לתיקון פגמיה המוסריים והחברתיים, תיקון שהוא תנאי לירידת גשם.

ד.	לימוד בחברותות - סיפורי "יחידים":
לאחר ההקדמה נעבור ללמוד בחברותות. לימוד בחברותות נועד לאפשר ללומדים להיות אחראיים ועצמאיים בלמידה, ולהיות אקטיביים באופן אינטנסיבי. בחברותא הלומדים צריכים לסייע זה לזה להבין את הטקסט, ולהסתייע בטקסט כדי להבין זה את זה. 
את הלימוד במליאה נסיים בשאלה "מיהם היחידים המוזכרים במשנה?", ובחברותות נפגוש כמה דמויות של "יחידים" כפי שהן מובאות בספרות חז"ל- במשנה, בתלמוד הבבלי, ובמדרש רבה. נתבונן בדרך מנהיגותם. בדף הלימוד מובאים שלושה סיפורים. המנחה יכול לבחור לחלק את הקבוצה לשלוש חברותות שכל אחת לומדת את אחד הסיפורים, או לבחור סיפור אחד או שניים שאותם ילמדו בה בעת כל החברותות. השאלות זהות לכל הסיפורים, ונועדו לאפשר להשוות ביניהן אחר כך.
הסיפורים מביאים שלוש מערכות יחסים בין מנהיגות פורמלית, ציבור ויחיד:
* הסיפור מהתלמוד הבבלי מתאר תענית ציבור שגוזר 'רב', מגדולי אמוראי בבל, על מקום המתמודד עם בצורת. רב אינו בן העיר והוא מגיע לסייע לעיר בהתמודדות עם הבצורת. בתענית הציבור צריך לבחור חזן, שליח ציבור מפשוטי העם שיעבור לפני התיבה (= יתפלל לפני הציבור, ראו משנה, תענית פרק ב). שליח הציבור בסיפור מחולל בן-רגע מהפך ומביא להורדת גשם. אולם הסיפור נגמר רק כאשר רב קורא לאלמוני להזדהות ולספר על עיסוקו - מלמד קריאה ילדים רכים, ה"משחד" את המפריעים ללמוד באמצעות הדגים שבגנו. אילולא היה גוזר רב תענית, לא היה עובר המחנך לפני התיבה, ואלמלא היה בקהילה אותו מחנך- לא היה יורד הגשם. המפתח להורדת הגשם בסיפור הזה הוא הבאת הציבור להכיר בכוחות היחידים שבקרבו. 
* הסיפור מבראשית רבה מספר על פנייה של הציבור לר' תנחומא לגזור תענית. לאחר שלושה ימי תענית דרש הרב מהציבור לצאת ולהתמלא רחמים אלו כלפי אלו, ואנשי העיר יצאו וחילקו צדקה לעניים. במהלך שיטוטם ברחובות העיר ראו אדם נותן מעות לגרושתו, מעשה שמתפרש כעברה, מתן אתנן לגרושה. הגרושים מובאים לבירור, ושם הנותן מגלה שהוא "התמלא רחמים" על גרושתו, ולמרות מראית העין של העברה, לא חשש לתת לה מעות. אז נשא ר' תנחומא תפילה, ובא מטר. 
כישלון התענית הפורמלית מביא את הציבור לפשפש במעשיו, אולם במקום להתמלא רחמים זה על זה, הם יוצאים ומבקשים להם שעיר לעזאזל. היכולת של המנהיגות הרשמית לראות בעברה לכאורה את הביטוי המלא של הרחמנות, היא נקודת המפנה בסיפור, והשינוי המתחולל בר' תנחומא ובציבור בעקבות המפגש עם אותו יחיד הופך אותם לראויים לגשם.
* סיפורו של  חוני המעגל מספר על היחיד שקורא תיגר בגלוי על המנהיגות הממוסדת, כמו גם על האל. הוא יושב על ה"שיבֶּר", ומווסת בשיחתו עם השמים את עצמת הזרם, בין לצרכי הציבור ולרצונו בין שלא. הסיפור מסתיים בקריאה של שמעון בן שטח, המנהיג הממסדי ובן דורו של חוני, שאומר שאדם אחר ראוי היה להיות מנודה על התנהגות כשל חוני, אולם דמותו המיוחדת של, דמות בן ה"מתחטא" לפני אביו, היא המייחדת אותו.

ה.	איסוף וסיכום: 
לאחר הלימוד בחברותות כדאי לאפשר ללומדים לשתף את הקבוצה בתהליך הלמידה שעברו: באילו שאלות עסקו, אלו דעות הושמעו, ועל מה נחלקו הלומדים. השאלות שבסוף הלימוד נועדות לחבר בין הלומדים בין הטקסט הנלמד ובין המציאות החברתית שלהם, לראות כיצד הטקסים יכולים ללמד אותנו על מנהיגות בשעות משבר היום בארץ, וכיצד המציאות שלנו מאירה באור חדש את הדמויות והתהליכים המופיעים בטקסטים.
אפשר לשאול את השאלות הבאות:
•	עם איזו דמות הזדהיתם? איזו עוררה התנגדות?
•	כיצד ראוי לחברה להתמודד עם משבר -  מהי חלוקת האחריות בין המנהיגות הפורמלית, "היחידים" והציבור?
•	מיהם היחידים בחברה שבה אנו חיים? איזו אחריות הם נושאים על כתפיהם?