כי האדם עץ השדה?  - לקראת טו בשבט

הצעת הנחיה 
הלימוד נועד לשמש מבוא לחשיבה על טו בשבט על ידי תיאור ראשיתה של מערכת היחסים בין האדם הראשון לעץ, ולמעשה בין האדם לטבע. הלימוד מתמקד במתח בין שתי הגישות השונות ליחסים אלו כפי שהן מתוארות בשני סיפורי הבריאה בספר בראשית, ועובר לבחון כיצד המתח הזה מופיע בפרשנות לחוק בספר דברים האוסר לכרות עצי פרי במצור. בסיום השיעור על המשתתפים לשאול את עצמם היכן הם נמצאים במתח הזה, וכיצד הם תופסים את מקומם ביחס לעץ ולטבע ומה ההשלכה המעשית לתפיסה זו.
א.	פתיחה: 
מטרתו של חלק זה לאפשר ללומדים להרהר על הנושא הנלמד מנקודת מבט אישית, בטרם נפנה ללימוד המקורות. אפשר לערוך את הפתיחה בצורת סבב או בהתייחסות חופשית, תלוי באופי הקבוצה.
בפתיחה נבקש מאחד המשתתפים להציע אנלוגיה לא מפורשת ליחס בין אדם לעץ. למשל: האדם לעץ הוא כמו בן לאמא. כעת מוזמנים שאר המשתתפים לפרש את האנלוגיה לפי דמיונם. אחר כך יוזמן בעל האנלוגיה לפרש את כוונתו. לאחר מכן יציע משתתף אחר אנלוגיה נוספת, וכן הלאה. מטרת התרגיל לעורר את הדמיון ולהראות שמערכת היחסים בין האדם לעץ, בין האדם לטבע, מורכבת ורבת פנים.
בחלק זה מומלץ להיעזר בלוח ולאסוף עליו את שלל האנלוגיות שהמשתתפים מעלים.

ב.	לימוד בחברותא: סיפורי הבריאה
לימוד בחברותות נועד לאפשר ללומדים להיות אחראיים ועצמאיים בלמידה ולהיות אקטיביים באופן אינטנסיבי. בחברותא הלומדים צריכים לסייע אחד לשני להבין את הטקסט ולהסתייע בטקסט כדי להבין זה את זה. 
נבחן כיצד מתוארת מערכת היחסים בין האדם לעץ על ידי שנתבונן בשני סיפורי הבריאה שבראש ספר בראשית. 
•	בראשית א: סיפור הבריאה הראשון הוא סיפור ששת ימי המעשה המסתיים בשבת. על פי הסיפור הזה, ביום השלישי נברא העץ עם כל הצמחייה למינה, וביום השישי נבראו בעלי החיים, ואחרון נברא האדם. ממבנה הסיפור נראה שהאדם הוא תכלית הבריאה - הוא מצווה לפרות ולרבות ולרדות בכל הבריאה, בים וביבשה. האדם נברא בצלם אלהים, יש מאין, זכר ונקבה.
•	בראשית ב: סיפור הבריאה השני מתחיל בתיאור עולם שומם מצמחים. השיממון מנומק במחסור במים ובאדם שיעבוד את האדמה. לפיכך סדר הבריאה הוא הרוויית השממה, בריאת האדם, נטיעת הגן, והבאת האדם לגן שיעבוד בו וישמור עליו. האדם נברא מאדמה שהאל נשף בה רוח, הוא נוצר מחומרים גשמיים, יש מיש. בעלי החיים ולאחר מכן האשה נבראו להשקיט את בדידותו של האדם הראשון. העץ, עץ הדעת ועץ החיים, משמש בסיפור הזה מבחן מוסרי לאדם. האיסור הראשון שלו, אותו איסור שאנו יודעים שהוא עתיד להיכשל בו.
חשוב להקדיש תשומת לב בדיון לדומה ולשווה בשני הסיפורים: בשניהם האדם נבדל מהעץ ומהטבע ובעל תפקיד מרכזי בעולם. 
לאחר ניתוחם של שני הסיפורים לעומקם והבנתם ננסה לבחון דרכם את יחסינו אל הטבע: עם איזה סיפור אנו מזדהים יותר, ומדוע?
אפשר לשאול גם על בחירת המקרא להביא את שני הספורים יחד, זה אחר זה. אפשר לראות בבחירה זו פסיחה על שני סעיפים - ביטוי למתח בין תפיסות מנוגדות של האדם והטבע שהמקרא בוחר לבטא אותן; אפשר לראות בבחירה זו גם הצבה של סיפור על עולם "מצוי" מול סיפור על עולם "ראוי"- ואז נשאלת השאלה מי מבין הסיפורים מייצג את הראוי ומי את המצוי? 
ההבדלים בין שני הסיפורים אינם מתמקדים רק בהבדל ביחסים שבין האדם לטבע. אפשר כמובן לשאול אם ההבדלים השונים מבטאים תפיסת עולם אך אפשר גם להתמקד, לטובת שיעור זה, רק בהבדל בתפיסת היחסים שבין אדם לטבע.

ג.	חזרה למליאה-דברים פרק כ:
(בקבוצות הרגילות כבר בלמידה עצמאית אפשר להמשיך ללמוד גם את היחידה הזאת בחברותא ולחזור למליאה רק לשלב שאלות הסיכום) לאחר הלימוד בחברותא כדאי לאפשר ללומדים לשתף את הקבוצה בתהליך הלמידה בחברותא - באלו שאלות עסקו, אלו דעות הושמעו, ועל מה נחלקו הלומדים. 
נקרא יחד את החוק בדברים כ העוסק באיסור על צבא הצר על עיר לכרות עצי פרי. החוק הקצר מנמק בשני אופנים את האיסור. נימוק ראשון הוא נימוק תכליתי ותועלתני- "כי ממנו תאכל". הנימוק השני תמוה וקשה, "כי האדם עץ השדה לבוא מפניך במצור", וכדאי לנסות ולהעלות פרשנויות רבות לפני שעוברים לקרוא את פירוש רש"י לפסוק.
רש"י קורא את הנימוק השני בפסוק יט כשאלה רטורית: "וכי עץ השדה הוא האדם שאתה נלחם בו"? ומכיוון שברור שהתשובה שלילית, עולה האיסור לכרות את עצי הפרי. רש"י טוען שהתורה מבקשת להזכיר לאדם שלא בטבע הוא נלחם, אלא בבני אדם אחרים. דווקא על שום אי-אנושיותו של העץ הוא זכאי להגנה.
אפשר לקרוא, לשמוע ואולי לשיר יחד (מומלץ) את שירו של נתן זך "כי האדם עץ השדה". שלא כרש"י, זך יוצר הקבלה ברורה בין האדם לעץ, אולם במקום להאניש את העץ הוא מבליט את התכונות ה"עציות" שבקיום האנושי.
ד.	סיכום: 
בסוף הלימוד מומלץ לשאול שאלות שיסייעו לחבר בין הלומדים, הטקסט הנלמד והמציאות החברתית שלהם; לראות כיצד הטקסים יכולים ללמד אותנו על יחסינו אל הטבע, וכיצד חיינו מאירים באור חדש את הטקסטים.
אפשר לשאול את השאלות הבאות:
•	עם איזה מקור הזדהיתם ומדוע?
•	איזה מהמקורות מאפיין את התנהגות החברה שלנו לעצים ולטבע?
•	מה היחס הראוי לדעתכם בין האדם לעץ? מדוע?