"בחנני ה' ונסני": על ניסיונות, אמונה, גאווה ואנושיות

הצעת הנחיה
מבוא רעיוני ואופן הלימוד
בלימוד זה נעמוד על טיבם של הניסיונות שהתנסו בהם שלושה מגיבורי התנ"ך: אברהם, יוסף ודוד. נעיין במדרשים המנתחים את התנהגותם, את הנסיבות שהביאו אותם לניסיון ואת כושר עמידתם בו. נשאל מה הייתה עמדתם של חז"ל כלפי הרצון לעמוד בניסיון, והאם היא עקבית.

פתיחה (20 דקות): נפתח בשאלות הבאות שיעוררו דיון קצר
•	מהו בעיניכם 'ניסיון' שקשה לעמוד בו? (ננסה למצוא מכנה משותף לתשובות השונות. בקבוצה שבה משתתפים גם אנשים דתיים מעניין יהיה לראות אם יעלו נושאי אמונה).
•	האם משתלם לעמוד בניסיון זה? מדוע?
•	מה, לדעתכם, קשה יותר - ניסיון אחד מכונן המעמיד את האדם מול שאלה מכרעת וקשה מאוד (דילמה של "חיים ומוות"), או רצף של ניסיונות יומיומיים?

לימוד בקבוצות (50 דקות): בתום הדיון הפותח נציג את נושא הלימוד ונתחלק לקבוצות לימוד קטנות שבהן ייעשה עיקר הלימוד. במהלך הלימוד יסתובבו המנחים בין הקבוצות השונות, יבהירו ויבארו את המקורות ויאספו רשמים מן הלימוד (שאת חלקם רצוי להעלות בדיון שיתקיים בתום הלימוד). 

(1) אברהם - אברהם אבינו ידוע כגדול המאמינים וכגדול המתנסים. בתורה מצוין במפורש שאלוהים ניסה אותו ובחן את אמונתו כאשר ביקש ממנו להעלות לעולה את יצחק בנו (בראשית, פרק כב). אך לא מצוין במפורש מה היה הניסיון - האם עצם הסכמתו לעקדה? האם הציות המיידי לציווי כה קשה מבלי להעלות ספקות? או דווקא העובדה שבסופו של דבר הוא לא הקריב את בנו? אף שמקובל לחשוב שאלוהים בחן את אמונתו של אברהם, בתורה כתוב "כִּי עַתָּה יָדַעְתִּי כִּי-יְרֵא אֱלֹהִים אַתָּה, וְלֹא חָשַׂכְתָּ אֶת-בִּנְךָ אֶת-יְחִידְךָ מִמֶּנִּי" (פסוק יב) - מה שמעלה את השאלה מה בין יראה ואמונה ומי מביניהם נחשבת למעלה גדולה יותר. לפי מסורת חז"ל, עקדת יצחק סמלה את סופה של סדרת ניסיונות ארוכה שבהם ניסה אלוהים את אברהם. (משנה, מסכת אבות), כדי "להודיע כמה חיבתו" - ושוב עולה השאלה מהי תכלית הניסיונות. האם הם נועדו לבחון אמונה, יראה, או חיבה של אברהם כלפי אלוהים? 
המדרש בבראשית רבה (פרשת וירא) מציג תשובה אחרת לשאלת תכלית הניסיון, המייצגת את תפיסת חז"ל בנושא. במדרש מוצגים האחים, יצחק וישמעאל, כשהם מתווכחים בשאלה מי חביב יותר (בעיני מי? אביהם אברהם או אלוהים? לא כתוב). גם כאן עולה סוגיית ההקרבה, המתגלמת בברית המילה. לדעת ישמעאל, הניסיון שלו היה גדול יותר כי הוא נימול בגיל 13 ויכול היה להתנגד, ואילו יצחק נימול בגיל 8 ימים. כתגובה לכך מתפלל יצחק כי גם הוא יזכה לניסיון שיפגין את הקרבתו וחיבתו, ומבקש: "הלואי היה נגלה עלי הקב"ה ואומר לי שאחתך אחד מאיברי ולא אעכב". - זו הסיבה לניסיון בעקדת יצחק. קריאה מדוקדקת במדרש והשוואתו למדרשים דומים בסגנון (שנראה בהמשך) מראה כי בעלי המדרש הטמינו בו נימה ביקורתית כלפי תחרות האחים, שכמעט עלתה ליצחק בחייו. ייתכן שהמסר של חז"ל הוא שיתר רצון להפגין אמונה או חיבה באמצעות הקרבת הגוף, עלול להיות בעייתי ואולי אף ילדותי.

(2) יוסף- יוסף מתואר בתורה כאהוב על אביו ושנוא על אחיו, בשל חלומותיו וגאוותו. השנאה הייתה כה גדולה עד שאחיו לא יכלו "דברו לשלום" (בראשית, פרק לז). האחים מחליטים לחבור נגדו ולאחר שהוא נזרק לבור, הוא מוצא משם ונמכר כעבד לאורחת ישמעאלים שפניה למצרים. כך מוצא עצמו יוסף הצעיר עובר מיד ליד, עד שהוא מגיע לארמון פוטיפר, סריס פרעה, ועובד אצלו כסוכן הבית. מסופר כי יוסף הצליח בעבודתו מאוד ופוטיפר סמך עליו בכול, אלא שאשת פוטיפר הוקסמה מיפי תוארו וניסתה לפתות אותו לשכב עמה. בשל נאמנותו לאדונו ולאלוהים הוא מסרב לבקשתה, היא תופסת בבגדו והוא נמלט ומושם בבית העצורים. פרשיית אשת פוטיפר ויוסף העסיקה פרשנים ודרשנים רבים. במסכת סוטה בתלמוד הבבלי חכמים דווקא מקפידים על יוסף, וטוענים כי באותו יום, כאשר לא היה אף אחד בבית, גם יוסף התכוון "לדבר עבירה", כלומר תכנן לשכב עם אשת פוטיפר. נראה כי קשה היה לחכמים לקבל בצורה כה פשוטה, כי יוסף, הצעיר היפה שכוחו במותניו ושהיה בשיא אונו, מצליח להשקיט את יצרו ולסרב לאשת אדונו המפתה. הקפדה זו על יוסף רק ממחישה עד כמה הבינו חז"ל את הקושי הגדול של עמידה בפיתויי הבשר והתאווה. לפי המדרש במסכת סוטה, מה ששמר על יוסף היה אביו שהתגלה לו והזכיר לו את הערכים שעליהם גדל. 
גם המדרש בבראשית רבה (פרשה פז) מציג את יוסף כגאוותן וכגנדרן, אשר בטוח כי אף אחד לא יכול לו. הדרשנים ממשילים את ניסיונו של יוסף עם אשת פוטיפר כלחימה עם דוב. באותו עניין ובמדרש אחר הוא מוצג כמי שגאוותו ורצונו להידמות לאבות, דוחפים אותו להעמיד עצמו בניסיון- גם כאן אנו נחשפים שוב לקו המחשבה החז"לי המבקר את הרצון לעמוד בניסיון. מבנה המדרש מזכיר את המדרש מבראשית רבה על יצחק וישמעאל- דיבורי גאווה המביאים לניסיון קשה. גם כאן, בדומה למדרש במסכת סוטה, אנו רואים עד כמה הכירו חכמים בקושי לעמוד בניסיון יצר המין: האם רואים בניסיונו של יוסף כגדול אף יותר מזה של אברהם שנצטווה להעלות את בנו לעולה (!)
ייתכן כי במקרה של יוסף, עמידתו בניסיון מול אשת פוטיפר מבטאת את התהליך שעבר מנער צעיר וגאוותן המשניא עצמו על אחיו, לבחור בעל מצפון, המסוגל להתגבר לא רק על יצר המין שלו, אלא גם על יצר הגאווה שבו. אולי, במקרה  של יוסף הנפילה הפיזית והנפשית לבור היא זו שעצבה מחדש את אישיותו ואפשרה לו להתגבר על יצרו ולעמוד, בסופו של דבר, בנסיון.

(3) דוד- דוד המלך, "נעים זמירות ישראל", מבקש בספר תהלים המיוחס לו: "בחנני ה' נסני". בקשה מפורשת זו לעמוד בניסיון כדי להעיד על ניקיון כפיים, הסעירה, ואולי אף הרגיזה, חלק מהדרשנים והפרשנים, אשר ראו בה סימן לגאווה. מדרש שוחר טוב מציג את דוד כמי שמתפאר ביכולתו לעמוד בניסיון, אך מתקשה לקבל עליו את הדין לאחר פרשיית בת שבע, שבה נכשל. כמו יוסף במדרש בבראשית רבה, גם הוא מבקש להימנות בשורה אחת עם האבות, ומתיימר לעמוד כמותם בניסיונות, אך על אף אמונתו הרבה וגדלותו, הוא אינו מצליח. בעל המדרש לומד מכך: "מכאן שלא ירד אדם לגדול הימנו שלא יאמר אני ערב ליבי", ובמילים אחרות- 'אין אפוטרופוס לעריות', ולכן יש מצבים שבהם עדיף שהאדם לא יעמיד את עצמו בניסיון היצר. 
מסכת סנהדרין בבבלי מקצינה עוד יותר את הביקורת על דוד, ומציגה את כישלונו לעמוד בניסיון כמו האבות לאחר שראה את בת שבע בעירומה. הביקורת היא לא רק על החטא עם בת שבע, אלא על כל התנהלותו הקלוקלת שהביאה אותו לידי חטא: "אמר רב יהודה: שהפך משכבו של לילה למשכבו של יום ונתעלמה ממנו הלכה". בסוף המדרש מתחנן דוד ומתחרט על כך שביקש לעמוד בניסיון ('לו רסן נפל בפי', כדברי המדרש). שוב, חוזרת כאן הביקורת של חז"ל על היומרה והגאווה הגורמים לאדם להתגרות ביצריו ולהעמידם בניסיונות כושלים. המסר הוא שעדיף לו ליצר שלא יתגרו בו, אלא שישמרו עליו וישימו לו סייגים. 
במקרה של דוד, שנכשל לעומת יוסף, ייתכן שהעובדה שהיה מלך ולא עבד, הייתה לו לרועץ, כי הכוח והשררה הגלומים במלכות מעודדים את הגאווה.

דיון מסכם ואסיף (20 דקות): בתום הלימוד בקבוצות נתכנס שוב לקבוצה ההתחלתית, נאסוף חוויות לימוד מן המשתתפים ונקיים דיון סביב הנקודות הבאות:
•	מי מבין הגיבורים עליהם קראנו עמד בפני הניסיון הקשה ביותר בעיניכם –אברהם? יצחק?יוסף? דוד? הסבירו את תשובתכם. 
•	במה היה שונה ניסיונו של אברהם מניסיונותיהם של יוסף ודוד?
•	במה היה שונה ניסיונו של יוסף מזה של דוד? 
•	מהי עמדת חז"ל לגבי ניסיונות ולגבי רצונו של האדם להעמיד עצמו בניסיון?
•	מהי עמדתכם?