"לך עם חולמים!" על חזון ומנהיגות הצעה להנחיה

הסבר כללי
פעמים רבות נדמה לנו כי מנהיגות מקורה ביכולת ביצוע ובעמידה מוצקה על הקרקע וכי מנהיג הוא אדם ערני ומציאותי. באמצעות הלימוד אנו מבקשים לחשוף את הצד החולם של המנהיג כשלב יסוד בדרכו למנהיגות. השאלה מה מתרחש במעבר מן החלום למציאות עשויה לעודד את המשתתפים לעשייה חברתית ולהגשמה של ה"חלומות" החברתיים שלהם, שכן עצם החלום על אודות מציאות אחרת מהווה צעד ראשון בדרך להנהגה.
הצעת פתיחה
המילה "חלום" מתפרשת בעברית בשני אופנים: חזון/מראה שאדם רואה בשנתו, או משאלה שהלב רואה ומבקש בשעת ערות או כשהוא מפליג בדמיונו. החלומות מוּנעים על ידי הרצונות והשאיפות העמוקים ביותר שלנו, עוסקים בקשת רחבה של תחומים ומהווים מעין ראי לנפשנו. במפגש זה נתמקד ב"חלומות" חברתיים המבטאים את הבערה שבתוכנו לשנות את המציאות. חלומות אלה הם נקודת מוצא לשינוי חברתי ולעשייה כיוון שהם עוסקים בשאלה: כיצד אנו עוברים מההכרה במה שמצוי, למה שראוי?
בפתח המפגש נקרא קטע מתוך נאומו של מרטין לותר קינג:

יש לי חלום, שיום אחד האומה הזאת תתרומם ותגשים את המשמעות האמיתית של אמונתה: אנו מחזיקים באמיתות האלה כעדות עצמית לכך שכל בני האדם נבראו שווים. יש לי חלום, שיום אחד בניהם של עבדים לשעבר ובניהם של בעלי עבדים לשעבר יוכלו להסב יחד סביב שולחן האחווה...ועם האמונה הזאת נהיה מסוגלים לעבוד יחד, להתפלל ביחד, להיאבק ביחד, להתייצב למען החופש ביחד, ביודענו שנהיה חופשיים יום אחד..."
"יש לי חלום", וושינגטון, 28 באוגוסט 1963, נאום לרגל 100 שנה להצהרתו של הנשיא אברהם לינקולן על שחרור העבדים בארה"ב.
מרטין לותר קינג היה מנהיג אפרו-אמריקני ולוחם למען זכויות אדם בארה"ב בשנות החמישים והשישים (הוא נרצח בידי מתנקש ב-1968). הוא נאבק נגד ההפרדה הגזעית שהייתה נהוגה בארה"ב בשנים אלו.

נפתח את הדיון על חלום ושינוי חברתי בנקודת המבט האישית של כל אחד מן המשתתפים. כפתיחה למחשבה, נקרא קטע מתוך מכתב שכתב סמי שלום שטרית לשר החינוך:

אני מבקש לחדור לרגעים מספר לתוך ראשו של שר חינוך מתוסכל בישראל (כל שר חינוך) ולנסות על רקע התמונה הקשה, העגומה מאוד של החינוך בשכונות, בכפרים ובערי הפיתוח, לאחר כישלונות מרים של המדינה- ולנסות ולחלום על נס, על תפנית מפתיעה שתוציא את העגלה האומללה הזאת על דרך המלך. על מה הייתי חולם? על שר אוצר שישפוך עליי כספים רבים? אולי בחלומי היו יורדות כמו טיפות מן השמיים אינספור שעות תקן על הארץ הטובה? ואולי הייתי חולם על השתלמויות וסדנאות מורים לרוב? ואולי על מחשב נישא לכל תלמיד? או על מנכ"ל שמבצע את מדיניותי? אולי? אבל כל אלה תוספות מן המוכר, עוד ועוד מן הידוע, ואני צריך רוח רעננה, משהו אחר ומפתיע...
					סמי שלום שטרית, "לך עם החולמים", המהפכה האשכנזית מתה: הרהורים על ישראל מזווית כהה, חמו אלי (עורך), הוצאת בימת קדם לספרות, 1999, עמ' 90

כותרת המאמר ממנו לקוח הקטע היא "לך עם החולמים". הכותב מבקש להציב אתגר בפני שר החינוך, בפני כולנו בעצם, לנסות ולהעז לחלום על "נס" או על "תפנית מפתיעה" בהקשר של מערכת החינוך בישראל. זהו חלום שאיננו שאוב מן המוכר ומן הידוע אלא מעז ללכת למחוזות חדשים. ננסה להיענות לאתגר של "לך עם החולמים" סביב מה שחשוב לכם לשנות:
•	איך נראים החלום או המשאלה החברתיים שלכם (חלום נטול הגבלות ואילוצים שמכתיבה המציאות)?
ניקח כמה דקות לחשוב ולדמיין את החלום של המשתתפים לשינוי חברתי.  
•	איך היה הניסיון ללכת עם החלום? האם המהלך "זרם" חלק או "נתקוע"?
•	לאן הוליך החלום? האם הצלחתם לדמיין מציאות אלטרנטיבית ולהשתחרר מהמגבלות שמכתיבה המציאות שאנו חיים בה?
הצעה ללימוד בחברותא או לימוד משותף
הניסיון "ללכת עם החלום" התמקד בניסיון לדמות מציאות אלטרנטיבית, תוך שחרור מהמגבלות והאילוצים שמכתיבה המציאות. עם זאת, שינוי חברתי אינו נעשה בחלל ריק אלא כמענה וכתיקון לקיים. מתוך כך עולה השאלה מה מאפשר אחיזה של החלום במציאות והפיכתו לאבן דרך בעשייה ובשינוי חברתי. 
1. המקור הראשון שנלמד לקוח ממסכת ברכות בתלמוד הבבלי ועוסק בחלומות. המקור דן דווקא בחלומות שאדם חולם בשנתו, ומציע עיקרון לפיו "כל החלומות הולכים אחר הפה", כלומר: פתרון החלום והמימוש שלו הם בהתאם לפרשנות שניתנת לו. בהקשר של השיעור ננסה לראות את קווי הדמיון סביב השאלות המופיעות בדף המקורות. 
עד כה שאלנו על תפקידו של חלום בשינוי חברתי. לעיתים קרובות בשיח על מנהיגות ובספרות המחקרית אנו נתקלים במונח "חזון" כמונח מפתח בחקר תופעת מנהיגות. עלינו לברר מהו חזון. האם הוא זהה לחלום? במה הוא נבדל ממנו? 
2. הקטעים מדברי מיכה פופר ואבי אלטמן לקוחים ממאמרים העוסקים ביכולת ההשפעה של מנהיגים והם חוקרים את תפקידו של החזון בהקשר זה. בלימוד ננסה להבין מהו חזון ומה טיב הקשר בינו לבין החלום.  כמו כן נבחן האם הקטעים הללו מציגים פרשנות או זווית שונה על המשמעות של "הליכה אחר הפה" סביב השאלות המופיעות בדף המקורות.
מיכה פופר מסביר כי היכולת לחלום ולדמות מציאות אחרת היא כוח מניע לעשייה חברתית וכלי השפעה רב עוצמה. אולם החלום כשלעצמו אינו מספק. תכונה הכרחית למנהיג היא היכולת לתרגם את החלום ליעדים, לתהליכים ולאבני דרך. התרגום לקונקרטי ול"פרטים הקטנים" הוא שמבדיל בין חלום וחזון. החזון הוא החוליה המקשרת בין ה"מה" לבין ה"איך". הוא פורט את החלום או את משאת הנפש לדרכי פעולה ויעדים מוגדרים. ניתן לפרש את ה"הליכה אחר הפה" כמעבר מחלום לחזון וכתרגום של החלום למונחים קונקרטיים. הניסוח במונחים קונקרטיים נותן משמעות ופשר אופרטיבי לחלום.
אבי אלטמן תולה את כוח השפעתה של המנהיגות ביצירת משמעות. יכולת ההשפעה של המנהיג נובעת מהיכולת להציג תפיסת מציאות אחרת שתניע לפעולה. החידוש בדבריו של אלטמן ובסיפור המפה הוא שיכולת ההנעה והמנהיגות אינה נגזרת במישרין מידע או כלים העומדים לרשות המנהיג. בסיפור המפה היכולת להוביל נבעה מהמשמעות שהחיילים העניקו למצב קיים. גם אם הכלי שעמד לרשותו היה פיקטיבי, עצם האמונה שיש אופק לפעולה גרמה לחיילים לעשות את מה שנתפס כבלתי אפשרי. במקרה זה היכולת להציג תפיסת מציאות אחרת אפשרה לא רק להכיר בקיומן של אפשרויות לשינוי, אלא גם יצרה אותן. החזון, בדומה למפה, מאפשר קריאה של המציאות שיש בה אופק לשינוי ובכך הוא מניע לפעולה. גם אם הקריאה של המציאות אינה מתיישבת באופן מלא עם המצב בפועל, הרי שההנעה לפעולה יוצרת מציאות חדשה. סיפור המפה מציע פרשנות נוספת להליכה אחר הפה. החייל שהוציא את המפה הציע דרך למימוש של חלום שהאחרים לא העזו לבטא, וייתכן שחלקם אף לא העזו לחלום. כוחה של מנהיגות הוא בעיצוב תפיסה של המציאות שיוצרת מרחב לחלום חלומות ולפעול בעקבותיהם. עיקר השפעתה של תפיסת מציאות אחרת היא על האנשים והכוחות הפנימיים שמניעים אותם. 
סיכום 
במפגש דנו על חלום וחשיבותו בשינוי חברתי. היכולת להציג תפיסה של המציאות שרואה מקום לשינוי נוטעת את האמונה שהשינוי אפשרי ונותנת קריאת כיוון לעשייה. כוחה של המנהיגות המעצבת הוא במתן פשר ומשמעות לחלום החברתי וביכולת להצביע על דרך ותוכנית פעולה. עם זאת, לעיתים קרובות אנו פועלים במסגרת שבה יש ריבוי משמעויות וכיוונים שונים. כשיש לא רק מפה אחת אלא מספר רב של מפות, מתן פשר ומשמעות הופך למלאכה מורכבת יותר. 
לסיכום נקרא את הקטע האחרון בדף המקורות שנכתב בידי רבי יצחק עראמה, המתייחס לשאלה ששאלנו במהלך השיעור: כיצד יתכן שכל הפירושים שניתנו לחלום התקיימו? 
תשובתו של רבי יצחק עראמה מחדדת שתי נקודות מרכזיות, התלויות זו בזו. האחת היא שלעולם לא נוכל לפרש ולהגשים את מלוא החלום שלנו. הניסיון לפרש את החלום ממקד אותנו בפרטים אחדים מתוכו, ולכן שאר הפרטים שהיו מצויים בחלום הופכים ל"פסולת", שכן לא מימשנו אותם. הנקודה השנייה היא שלעיתים יכולת הראייה של הרבים גדולה מיכולת הראייה של היחיד. כל פותר מדגיש היבט אחר בחלום שהאחרים לא נתנו דעתם עליו. כך מתקבלת תמונה מורכבת יותר ומשמעות עשירה יותר של החלום, וכך הסיכויים להגשים את החלום גדלים. הדים לתפיסה זו ניתן למצוא במחקרים חדשים בתחום המנהיגות. לעיתים אין די באדם אחד או בקול אחד בעיצוב החזון. ריבוי קולות ודיאלוג מסייעים בגיבוש חזון במציאות מורכבת, שבה אין רק תשובה אחת נכונה. גם אם אין לאף אחד מאיתנו את כל התשובות, הרי שלכולנו יחד, כקבוצה, יש סיכוי גדול יותר לתת מענה לשאלות. באופן דומה ניתן להתבונן בהימצאותם של מספר ארגונים חברתיים המבקשים, כל אחד בדרכו, לתפוס פיסה אחת בחלום ובחזון לשנות ולתקן את המציאות והחברה בהם אנו חיים.