"בלעדיך אני חצי בן אדם"? 
הצעת הנחיה
מבוא רעיוני ואופן הלימוד:
בלימוד זה נבחן תפיסות שונות של זוגיות ובניית מערכת יחסים זוגית, דרך עיון בפסוקי בריאת האדם ופרשנויות עליהם. נברר את ההשלכות הפסיכולוגית, החברתיות והתרבותיות של כל גישה על תפיסת הזהות של נשים וגברים בתוך מערכת היחסים ומחוצה לה. נבחן גם כיצד תפיסות אלו נעות על ציר התלות-עצמאות של נשים וגברים במערכת היחסים, ונשאל האם ניתן לאתר 'שביל זהב' בין שני הקטבים.
פתיחה (30 דקות): נפתח את הלימוד בקריאה משותפת של שתי הגרסאות השונות לבריאת האדם, המובאות בפרק א ופרק ב של ספר בראשית. ונעורר דיון סביב השאלות המנחות:
•	מהי משמעות המונח 'אדם' לפי פרק א?
•	כיצד משנים הפסוקים מפרק ב אלו משמעות זו?
•	מהם ההבדלים המשמעותיים בין שתי הגרסאות לבריאת האדם? התייחסו לנקודות הבאות:
- זמן בריאת האיש וזמן בריאת האשה בשתי הגרסאות
- תכלית האיש והאשה בשתי הגרסאות
- מקור הבריאה של האיש והאשה בשתי הגרסאות
•	עם איזו גרסה אתם מזדהים יותר? מדוע?
•	מה יכולות להיות ההשלכות החברתיות והתרבותיות של כל גרסה ביחס לתפיסת ההבדלים בין נשים לגברים?
•	כיצד אתם מפרשים את הביטוי "והיו לבשר אחד"?

לימוד בקבוצות (45 דקות): בתום הדיון הפותח נתחלק לקבוצות לימוד קטנות להעמקה במקורות. המשתתפים ילמדו את הטקסטים וידונו בהם בעזרת השאלות המנחות.

בחלק הראשון של הלימוד נעסוק בפערים שבין שתי הגרסאות של ספר בראשית לבריאת האדם. בפרק א נאמר: 'וַיִּבְרָא אֱלֹהִים אֶת הָאָדָם בְּצַלְמוֹ בְּצֶלֶם אֱלֹהִים בָּרָא אֹתוֹ זָכָר וּנְקֵבָה בָּרָא אֹתָם' - כלומר, אלוהים ברא במקביל את הזכר והנקבה וקרא לשניהם 'אדם'. בפרק ב מתואר שאלוהים ברא את האדם (האיש) לבד, ולאחר שראה כי הוא בודד הוא חיפש לו "עזר כנגדו" וברא לו אשה מאחת מצלעותיו. ההבדלים בין שני סיפורי הבריאה ברורים - בגרסה הראשונה נבראו האיש והאשה יחד, בשווה, בצלם אלוהים; בגרסה השנייה האשה הגיעה כמענה לצורך של האדם, שנברא לפניה - עזר כנגדו. בפרק ה מתוארת בשלישית בריאת האדם, שבה ישנה דווקא חזרה לגרסה של פרק א, מה שעשוי להעלות את ההשערה שהגרסה של פרק ב נוספה מאוחר יותר, ומשקפת מציאות פטריארכלית.
ספר הזוהר מפרש כי לפי פרק ה, הזכר והנקבה נבראו יחד ורק איחודם יכול להיקרא 'אדם'. גם ם רבי חייא בר גמדא מפרש בבראשית רבה, כי "שניהם כאחד קרויים אדם". מפרשנויות אלו עולה אמנם  תפיסה שוויונית של בריאת הזכר והנקבה, אך הן מעלות שאלה אחרת בעניין תפיסת הזוגיות - האם אדם בודד, ללא בן או בת זוג, אינו שלם?  
גם היום רווחת התפיסה החברתית שלפיה אדם ללא בן זוג עדיין לא הגיע למיצוי מלא. כדוגמה מייצגת לעשרות הביטויים, השירים והפתגמים המשקפים עמדה זו נסתפק בשירו של עוזי חיטמן, 'לכל אחד יש' הרואה באדם ללא בן זוג - 'חצי בן אדם'. תפיסה רומנטית זו עשויה לבטא מטענים שליליים מבחינה חברתית ופסיכולוגית. מי שרואה עצמו שלם רק בזוגיות, עלול לפתח תפיסה עצמית שלילית כשהוא לבד, ובנוסף, לפתח עם בן הזוג תלות חונקת שאינה מותירה מרחב אישי, ומפקידה בידי הצד השני את כל האחריות לחייו, לאושרו, לקיומו ולתכליתו. עיון מדוקדק במילות השיר שהפך ללהיט המושר בחתונות וברגעים רומנטיים, מגלה אדם הרואה באהובתו את הנשמה שלו עצמו, ובלעדיה - הוא 'בעצם כלום'. השיר מאיֵין (מלשון 'אין') את האדם הבודד ומעודד תפיסה מסוכנת ביחס לזוגיות שהשלכותיה יכולות להגיע אף לתחושת בעלות של הגבר על האשה.
שורשים לתפיסה זו ניתן למצוא בספר המוסר של רבי משה מטראני (המבי"ט, המאה ה-16) 'בית האלוהים', הכותב על ענייני תפילה ועל ההבדלים בין גברים לנשים. לדבריו, האשה צריכה להתפלל לזיווג טוב מאחר שהיא הצלע החלשה והפסיבית בזוגיות, "הלבנה שמקבלת אורה מן השמש". דבריו של המבי"ט משקפים את מצבן של הנשים בתקופתו, שגורלן היה תלוי בזיווג טוב והוגן, ומחזקים את הסכנה שבזוגיות תלותית. המפליא הוא שגם היום, במאה ה-21, רווחות בקרב גברים ואף בקרב נשים תפיסות פטליסטיות של אהבה ושל בן זוג הנתפס כגואל וכאחראי הבלעדי לאושרן של הנשים, מה שמחזק את האיון העצמי של הנשים ואת תחושת הבעלות של הגבר עליהן ועל חייהן. 
כיצד ניתן לשמור על איזון זוגי יחד עם הערכה עצמית ומרחב אישי לכל אחד מבני הזוג? כיצד אפשר למנוע מזוגיות לדרוס את ערכו העצמי של האדם? ג'ובראן ח'ליל ג'ובראן מציע בשירו היפה ללכת ב'שביל הזהב', מחד הרצון והצורך להיות ביחד והתשוקה של האוהבים להיטמע זה בזה, ומאידך להשאיר לכל אחד את המרחב האישי. הוא מציע לזוגות לא לנסות להאפיל זה על זה ולהימנע מלחוות את החיים בצורה אבסולוטית רק דרך עיני בן או בת הזוג: "זמרו חוללו יחדיו ויגיל לבבכם/ אך תנו ויהא כל אחד לעצמו [...] תנו את לבבכם, אך אל יהא איש אחראי ללב האחר [...]עימדו יחדיו, אך אל תהיו צמודים ...".  גם אם האיש והאשה נולדו יחד, כמו בסיפור הבריאה בפרק א, יש לחוות את אהבתם כשני אנשים שלמים ולא כשני חצאים, ומתוך בחירה ועצמאות ולא תלות.

סיום, אסיף ודיון (15 דקות): בתום הלימוד בקבוצות נחזור לקבוצה ההתחלתית, נאסוף חוויות לימוד מהמשתתפים ונפתח דיון קצר סביב הנקודות הבאות:
•	איזו תפיסה ביחס לזוגיות מוצגת בשירו של חיטמן ובבראשית רבה?
•	איזו תפיסה מנוגדת לה?
•	עם איזה מקור אתם מזדהים ביחס לזוגיות?
•	מהו שביל הזהב שמציע ח'ליל ג'ובראן לזוגיות, בין תלותיות לעצמאות?