"וַיֹּאמֶר קַיִן אֶל-הֶבֶל אָחִיו ...”
הצעת הנחייה
מבוא רעיוני ואופן הלימוד:
לימוד זה עוסק בסיפורם של קין והבל, וברצח הראשון בתולדות האנושות. המקרא בסגנונו התמציתי מותיר פערים רבים בעלילה ואינו מפרט את מניעי הרצח ואת חילופי הדברים בין האחים במפגשם הגורלי בשדה. פערים אלה הניעו פרשנים והוגי דעות רבים כמו גם סופרים ואמנים, להשלים ולמלא את חללי העלילה החסרים ולהסביר את הנסיבות שהובילו לרצח.

פתיחה (20 דקות): נפתח את הלימוד בקריאה משותפת של הפסוקים מספר בראשית, פרק ד. בתום הקריאה נשאל:
•	 כיצד אתם מפרשים את הביטוי "ויקם קין אל הבל אחיו..." - האם יש משמעות לקימה? 
•	לפנינו תיאור הרצח הראשון בתנ"ך בפרט ובתולדות האנושות בכלל. מהם הפערים והפרטים החסרים בסיפור רצח זה, בהשוואה לסיפורי רצח אחרים?
הערה למנחים - הפירוש המסורתי קושר בין פתיחת הסיפור (קורבנות קין והבל) לבין הרצח, וייתכן שהסבר זה יעלה בקרב המשתתפים. יש לדייק כי על אף הקישור ההגיוני אין לכך בסיס בפשט הכתוב וגם המדרשים שנקרא בהמשך אינם מניחים קשר זה.
•	כיצד אתם הייתם ממלאים את פערי בעלילה? 
- מדוע שעה אלוהים רק למנחתו של הבל?
- מה בין קורבנות האחים לשיחתם בהמשך (שתוכנה אינו מפורט)?
- מה אמר קין להבל? האם אמירתו קשורה לפגישתם בשדה, או ששניהם נפגשו בשדה ללא קשר לדבריו של קין?
- האם השדה היה שדהו המעובד של קין, עובד האדמה, או שהכוונה לשטח המרעה של הבל, רועה הצאן? האם יש לכך משמעות?
- מדוע רצח קין את הבל? מה היו מניעיו?
לימוד בקבוצות (50 דקות): המשתתפים יתחלקו לזוגות ויעמיקו ביתר המקורות בעזרת השאלות המנחות בדף. המנחים יעברו בין הזוגות, יבארו ויבהירו.

בפרק ד בספר בראשית מתואר סיפור הרצח הראשון בתולדות האנושות: אח הרוצח את אחיו הצעיר. אף שמאורע זו הוא אחד האירועים המכוננים בתולדות האנושות, בדומה לבריאת האדם, לאכילת פרי עץ הדעת ולגירוש מגן העדן - הסתום בו רב על הנגלה. פרטים מרכזיים שיכולים לשפוך אור על מניעי הרצח ועל חילופי הדברים בין האחים טרם הרצח - חסרים בו. פסוק ח ממחיש את המתח דווקא בצמצום שבו - 'וַיֹּאמֶר קַיִן אֶל-הֶבֶל אָחִיו; וַיְהִי בִּהְיוֹתָם בַּשָּׂדֶה, וַיָּקָם קַיִן אֶל-הֶבֶל אָחִיו וַיַּהַרְגֵהוּ'. 
- מה אמר קין להבל?
- האם יש קשר בין תוכן דבריו לעובדה שאלוהים לא שעה למנחתו, או שמא דבריו קשורים לפגישה בשדה?
- האם הרצח היה מתוכנן או שהיה ספונטני?
- מה משמעות המילה "ויקם"? האם היא מחזקת את ההנחה שקין תכנן להרוג את הבל (הוא זה שיזם), או שהיא מציינת מוטיב של נקמה, החוזר גם בפסוקים הבאים: "לָכֵן כָּל-הֹרֵג קַיִן, שִׁבְעָתַיִם יֻקָּם", פסוק טו?
- מה היו מניעי הרצח? 
נראה כי פערים אלה העסיקו גם את המפרשים השונים, וכל אחד השלים אותם בדרך אחרת התואמת את השקפת עולמו. כך למשל השלים אחד מתרגומי התנ"ך לאנגלית, בתרגום פסוק ח:
And Now Cain said to his brother Abel, "Let's go out to the field." while they were in the field, Cain attacked his brother Abel and killed him.
לפי תרגום זה, קין תכנן את הרצח, את מקום הרצח, ואף פיתה את הבל להגיע לשם על מנת להרגו. חשוב לציין כי אף שפרשנות זו הגיונית ומקובלת על פרשנים רבים, היא איננה תואמת את פשט המקרא. וכמו כן היא אינה עונה על השאלה המרכזית - מדוע רצח קין את הבל? והאם יש קשר בין הרצח לקורבנות האחים.
גם רש"י ממלא את החסר, לצורך "ישוב המקרא" כדבריו. בפירושו קין גרר את הבל למריבה, כדי שיהיה לו תירוץ להכותו ולהורגו. בדרך זו מציג רש"י את קין כרוצח קר ומחושב, אך גם הוא אינו עונה על השאלה מה היה המניע לרצח, והאם יש קשר בין הרצח לכך שאלוהים לא שעה למנחתו של קין.
המדרש בבראשית רבה דווקא מחפש את המניע לרצח ומציע שלוש אפשרויות לשיחה בין קין והבל, שהן למעשה שלושה אבות-טיפוס למריבות והמלחמות בתולדות האנושות. הסיבה הראשונה היא מריבה על הקרקע, על אדמה; הסיבה השנייה היא יוקרה וכבוד ואידאולוגיה דתית - על אדמתו של מי ייבנה בית המקדש; והסיבה השלישית היא על נשים. המדרש רואה בסיפור קין והבל סיפור מכונן המסביר את השתלשלות האנושות וטבעה, בדומה לסיפור החטא הקדמון. המדרש אינו קושר בין הקרבת הקורבנות לרצח ואף אינו מטיל על קין את מלוא האחריות לרצח.  שניהם רבו על אותם נושאים ואחריותם לתוצאה העגומה היא שווה. 
גם מדרש פרקי דרבי אליעזר מבקש למלא את הפערים, אך בניגוד למדרש בראשית רבה, האחריות מוטלת בעיקר על קין שקינא בהבל על התקבלות מנחתו ועל אחותו היפה. 
בברית החדשה, (איגרת אל העברים פרק יא) מתוארים מופעי האמונה היהודים, והבל מוצג כאיש אמונה אמיתי שמנחתו מתקבלת על ידי אלוהים בשל אמונתו ומשום שזבחו טוב יותר משל אחיו קין. אמנם התנ"ך לא מסביר מדוע הועדפה מנחתו של הבל, אך הפרשנים דייקו מפסוק ג: "וְהֶבֶל הֵבִיא גַם הוּא מִבְּכֹרוֹת צֹאנוֹ וּמֵחֶלְבֵהֶן" - כי בניגוד לקין, הבל בחר בקורבנות המשובחים ביותר ולכן האל שעה אל מנחתו. אמנם התייחסות זו אינה מסבירה את הרצח, אך גם היא ממשיכה את המגמה השוללת ת קין ומאדירה את הבל.
בקוראן, בסורה (פרק) החמישית - סורת אל מאאידה, מופיעה גרסה לסיפור קין והבל הנקראים קביל והביל. האחים אינם מוזכרים בשמותיהם ולא מפורט מי רצח את מי, אך דווקא תוכן הדיאלוג ביניהם מופיע - הרוצח אמר לנרצח "הרוג אהרוג אותך". מוסר ההשכל לסיפור הרצח מופיע באיה (פסוק) האחרונה: "לכן צוינו את בני ישראל לאמר כל הורג נפש לא תחת נפש, [...] כאילו הרג את כל האדם יחדו, והמחיה אותה כאילו החיה את כל הארץ יחדו". נראה כי בתוספת זו טמון אחד הציוויים האלוהיים הראשונים שבהם צוו, על פי התנ"ך, בני האדם לאחר המבול: "שופך דם האדם, באדם דמו ישפך, כי בצלם אלוהים עשה את האדם" (בראשית ט, ו). גרסה זו מדגישה את המסר היוצא נגד רצח ואלימות, בדבריו של האח שמנחתו נתקבלה - "אכן ירצה אלהים [קרבן] מיד היראים [אותו]; כי תשלח אלי ידך להרגני, לא אשלח אנכי ידי להרגך, כי את אלהים אדון העולמים אני ירא". גם כאן, בדומה למדרש בראשית רבה, מודגש המסר האוניברסלי המטשטש את דמויות הסיפור ויוצא בגנות הריב, המדון והרצח, שהרי כל אדם עלול להידרדר לתהומות אלימות.
נסיים את הלימוד בסיפורו של מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, 'מלחמת אחים', הממשיך מסר אוניברסלי זה, ורואה בריב האחים ריב עקרוני אידאולוגי. אך בניגוד לבראשית רבה, אצל ברדיצ'בסקי הפערים בין האחים מתחילים כבר מלידתם (בדומה ליעקב ועשו), מה שמעלה את השאלה התיאולוגית בדבר השגחה אלוהית ויכולת בחירה. הבל מייצג את הגישה האמונית וקין מייצג את הגישה הספקנית. ברדיצ'בסקי דווקא קושר בין הרצח לבין העובדה שמנחתו של הבל נתרצתה, ומשבץ ביטויים ממקורות אחרים בתנ"ך, כמו למשל "לא יכלו לדבּר איש את אחיו לשלום" - הרומז לריב בין יוסף ואחיו, שגם הוא כמעט הוביל לרצח. המסר הוא שוויכוח אידאולוגי עלול להגיע לעוצמה מסוכנת עד כדי חוסר יכולת לדבר, והוא טומן בחובו אלימות קשה, גם - ואולי במיוחד - כשמדובר באחים. ברצ'בסקי רואה בשתיקת העלילה "ויאמר קין אל הבל אחיו - ויהי בהיותם בשדה" - ביטוי לחוסר היכולת לדבר, ומכאן קצרה הדרך לרצח אכזרי.
סיום, אסיף ודיון (20 דקות): בתום הלימוד בקבוצות יחזרו המשתתפים למליאה לשיתוף הקבוצה בחוויות הלימוד, ולדיון בשאלות הבאות:
•	אילו מגמות פרשניות הוצגו לסיפור קין והבל? 
הערה למנחים- ניתן לדבר על שתי מגמות מרכזיות של פרשנות. האחת נקודתית, המחפשת את ההסבר לרצח בתכונותיו השליליות של קין, והאחרת אוניברסלית, הרואה במריבה דגם-על למלחמות בעולם. 
•	מהן ההשלכות של כל אחת מהמגמות עלינו כקוראים?
•	עם איזו מגמה פרשנית אתם מזדהים יותר? 
•	מדוע לדעתכם לא פירטה התורה את תוכן השיחה בין קין והבל? 
•	מה המסר שאתם לוקחים מסיפור זה, בעקבות הפרשנויות והעיבודים השונים שקראתם?