בלימוד שלפנינו נעסוק בשבת כיצירה ייחודית הנגזרת ממלאכת הבריאה ובאה לציין את קדושת היום בו שבת האל. 
יש לציין שבשום סיפור בריאה מיתולוגי, אין יום כיום השבת, בו מתחייבים גם הנבראים לשבות ולקדש את היום כיום מנוחה, במחזור ימי השבוע. מיום המנוחה המשותף לכל  נגזר כי ביום בו שבת האל הבורא, כל הנבראים שווים כנגדו ומכאן ששווים  הם, זה כנגד זה.
לשבת, פנים רבות בהגות ובמחשבה היהודית והלימוד שלהלן בא לדון בחלק מהם.  
הלימוד מתחלק לשני חלקים. 
בחלק הראשון נדון בסיפור הבריאה, וביצירת השבת.  לאחר מכן נעסוק בכתובים של הוגים מודרניים העוסקים במקומה של השבת במערכת הזמן. ברגש השבת בתודעתו ובישותו של האדם ובמשמעות השביתה. נדון במקומו של האדם המשלב עצמו במסכת הבריאה כסובייקט פעיל. בשבת המבטאת את חרות האדם, ובאדם המתחדש כל פעם ביום השבת ובאפשרויות המנוגדות העולות מן המתח בין הישן לחדש.

מבנה הלימוד יורכב כרגיל משלושה חלקים: לימוד פותח במליאה, לימוד בחברותות בקבוצות קטנות ולבסוף נתאסף לאסיף סיום במליאה. 
נשב במליאה ללימוד פותח בו נציג ללומדים שתי שאלות לדיון.
1.	מהי השבת בשבילכם?
2.	האם תוכלו להביא סיפור קטן על חוויית שבת שיש לכם?
נתחלק לחברותות, ללימוד הטקסטים הנוגעים לשבת בבריאה. השבת במסכת הזמן ורגש השבת.
באסיף הסיום נבחן את שירו של  יהושע רבינוב, 'ירדה השבת' [לחן, דוד זהבי] נקרא נשמיע  ונשיר אותו בעצמנו. נדון בו. כיצד משקף השיר את חוויית השבת של המחבר שכותב על השבת של אנשי העליה השלישית בבקעת גנוסר. האם ניתן לראות את אותה חווית שבת בהקשרה של שבת בראשית?