בית מדרש אלול

עקרות – רחל ולאה

עזר למנחה 

תקציר הדף:
לימוד זה הוא השני בסדרת לימודים בנושא – בין הורים וילדים. הלימוד הראשון בסדרה עוסק במניעים ורצונות להבאה או הימנעות מהבאת ילדים לעולם מתוך רצון ובחירה חופשית. בלימוד השני נתמודד בשאלות קשות ודרמטיות של עקרות ולידה, בקונפליקט בין הרצון והתשוקה להביא ילדים מול חוסר היכולת. אמהות, עקרות וזהות נשית הם נושאים רלוונטיים המעסיקים אותנו היום כשם שהיה לפני שנים אצל יעקב, רחל ולאה.

דרך הלימוד :
דרך הלימוד היא קריאה משותפת של המקורות והעלאה חופשית של תובנות, שאלות, פרשנויות ותגובות שונות של המשתתפים. המטרה היא ליצור שיחה משמעותית, הקשבה ודיאלוג בין הלומד למקורות ובינו לבין שאר החברותא, לבדוק יחד אפשרויות שונות להבין את הכתוב, לפרש אותו, לפגוש אותו, להגיב ולהתייחס אליו באופנים שונים (אישיים-קיומיים, פוליטיים, אסתטיים, אתיים, רוחניים, סמליים, אסוציאטיביים וכד'). 

הלימוד המקובל ב'אלול' מורכב מפתיח ולימוד מונחה במעגל משותף, אחריו חלוקה ללימוד עצמאי בחברותות, וחזרה לשיחה קבוצתית באסיף. 

הצעה לפתיח: 
המנחה מציג את נושא הלימוד, ומקשר לקונטקסט (לימוד קודם, אירועי החיים). רצוי לפתוח את הלימוד בקריאה משותפת של אחד המקורות ולשוחח עליו, עם שאלות, מחשבות ותגובות של המשתתפים. לאחר מכן הכנה לחברותות: הצגת המקורות שבדף הלימוד בליווי רקע רלוונטי (היסטורי, ביוגראפי, ספרותי) ושאלות מנחות. לעיתים מוסיפים מתאבן, לדוגמה: קטע מוזיקלי, סיפור אישי, מדרש תמונה, שיח בזוגות במעגל על מושג מרכזי בלימוד, וכד'.

מעבר להצגת נושא הלימוד, אפשר, כמתאבן ללימוד זה, לספר על זוג שבוחר לא להביא ילדים לעולם אף על פי שהוא יכול ולבקש בקצרה תגובות.

חברותא: 
אחד הלומדים קורא קטע בקול, והחברותא דנה בו: החל בהבנת הפשט, שימת לב למילים בולטות או מוזרות, פנייה לספרי עזר (אנציקלופדיות ומילונים), העלאת פרשנויות אפשריות, השוואה למקורות אחרים שבדף, ועד לנגיעות אישיות וציבוריות במקום שבו 'הטקסט פוגש אותנו', את ערכינו וניסיוננו. זוהי גם הזדמנות להיכרות, ל'הקשבה פעילה' והפניית שאלות אל החברותא. 
בדף הלימוד ישנן שאלות המנחות את הלימוד ומציעות ללומדים נתיב של דיון, יחד עם זאת כל חברותא רשאית להתמקד בשאלות העולות אצל משתתפיה, ולדון בהן כרצונה. 

זהו לימוד אקטיבי שבו כל לומד אחראי לדרוש מעצמו, לצלול פנימה, להרהר בקול ולשתף במחשבות וברגשות שעולים בו, כדי לגלות ולהפיק את הטמון בעומקי הכתוב. לא להתבייש, ולא לפחד כלל! אם המעוף והכנות והתעוזה והיצירתיות של חכמינו ונביאינו סופרינו וצדיקינו מן העבר יפגשו באלה שלנו... עם ישראל חי! כך אפשר 'לגדול' באמת ולקבל השראה מהעיון במקורות ישראל, ובאותה עת להרחיב את טווח המשמעויות הגלומות בהם על ידי הוספת נקודת המבט הייחודית שלנו. כל לומד מוזמן להסכים או לחלוק על הכתוב, או להבין אותו אחרת, או לבנות עליו, להסמיך אליו את ניסיון חייו, ולהמשיך בכך את 'תרבות המחלוקת' ואת 'תרבות המדרש' היהודית לדורותיה.

התייחסות למקורות שבדף הלימוד: 
בחלקו הראשון של הלימוד, מתוך קריאה בפרשת ויצא, בראשית פרקים כ"ט, ל, ננסה ללמוד על היחסים בתוך משפחת יעקב אבינו המתרחבת. נתבונן  בהתפתחות היחסים בין רחל ולאה, יעקב ולאה, ויעקב ורחל דרך לידת הילדים. ננסה להבין מה מבטאים השמות הניתנים לילדי יעקב ומה חלקם של הילדים, בעיקר של ראובן, בדרמות המשפחתיות.
נוסף על כך נדון באופיין של הדמויות, פעילות וסבילות ובהתפתחות האישית שלהן במהלך העלילה.
נדון בדמותו של לבן הארמי והתנהגותו כאב.
מהו מקומו של אלוהים בסיפור?
הנקודה האחרונה לדיון – עקרות ולידה, מוליכה לחלקו השני של הלימוד שהוא תגובתה הקיצונית של רחל לעקרות- "הבה לי בנים ואם אין מתה אנוכי" (פרק ל פס' א) ותשובתו של יעקב- "התחת אלוהים אנוכי אשר מנע ממך פרי בטן" (פרק ל פס' ב). 
בחלק זה נראה צורות הסתכלות שונות על תשובת יעקב מתוך מדרש רבה, 'עקידת יצחק' לרבי יצחק עראמה ועל פי הבנתנו. מה תשובה זו מחוללת אצל רחל?
בעקבות ההבחנה של ר' יצחק עראמה בין 'אשה' ו 'חוה' נדון באימהות וזהות נשית.
מרחל לרחל- רחל המשוררת כאבה את החוסר בחוויית האימהות וביטאה אותו בשיריה. בחרתי להביא שני שירים שבהם נתבונן במצוקת העקרות, ההשתוקקות לילד והרצון להשאיר המשכיות בעולם. 

אסיף: 
חזרה למעגל המשותף ואיסוף 'פירות הלימוד' של החברותות. 

אפשר להשמיע את השיר 'עקרה' של רחל בביצוע של אחינועם ניני בתחילת האסיף.

לאסיף כל מיני צורות: אפשר לפתוח בשאלה ממקדת של המנחה או להזמין שיחה חופשית של הלומדים, ואפשר להזמין את החברותות לשתף את הקבוצה בדיון משמעותי שהתפתח בהן. לחלופין, אפשר לבקש מהלומדים להתייחס לקטע מסוים שהם רוצים להקריא ולהגיב עליו (מתוך הזדהות, פרשנות, הסתייגות, תובנה, שאלה, וכדומה). מומלץ שהמנחה יסכם את הלימוד ואת הכיוונים שעלו בו.