בית מדרש אלול

לידה

עזר למנחה 

תקציר הדף:

לימוד זה עוסק בחוויית הלידה מתוך ניסיון אישי ומתוך תיאור הלידה של נשים במצרים כפי שמתואר במדרש במסכת סוטה.
הלימוד הוא החמישי בסדרת לימודים בנושא – בין הורים וילדים. 

דרך הלימוד :
דרך הלימוד היא קריאה משותפת של המקורות והעלאה חופשית של תובנות, שאלות, פרשנויות ותגובות שונות של המשתתפים. המטרה היא ליצור שיחה משמעותית, הקשבה ודיאלוג בין הלומד למקורות ובינו לבין שאר החברותא, לבדוק יחד אפשרויות שונות להבין את הכתוב, לפרש אותו, לפגוש אותו, להגיב ולהתייחס אליו באופנים שונים (אישיים-קיומיים, פוליטיים, אסתטיים, אתיים, רוחניים, סמליים, אסוציאטיביים וכדו'). 

הלימוד המקובל ב'אלול' מורכב מפתיח ולימוד מונחה במעגל משותף, אחריו חלוקה ללימוד עצמאי בחברותות, וחזרה לשיחה קבוצתית באסיף. 

הצעה לפתיח: 
המנחה מציג את נושא הלימוד, ומקשר לקונטקסט (לימוד קודם, אירועי החיים). רצוי לפתוח את הלימוד בקריאה משותפת של אחד המקורות ולשוחח עליו, עם שאלות, מחשבות ותגובות של המשתתפים. לאחר מכן הכנה לחברותות: הצגת המקורות שבדף הלימוד בליווי רקע רלוונטי (היסטורי, ביוגראפי, ספרותי) ושאלות מנחות. לעיתים מוסיפים מתאבן, לדוגמה: קטע מוזיקלי, ספור אישי, מדרש תמונה, שיח בזוגות במעגל על מושג מרכזי בלימוד, וכדו'.

בפתיחת לימוד זה אפשר לעשות סבב בין המשתתפים שבו מי שירצה ישתף את הקבוצה בחוויות הקשורות בלידה- חוויות מניסיון אישי של לידה, עדות ללידה או סיפור ששמעו.

חברותא: 
אחד הלומדים קורא קטע בקול, והחברותא דנה בו: החל בהבנת הפשט, שימת לב למילים בולטות או מוזרות, פנייה לספרי עזר (אנציקלופדיות ומילונים), העלאת פרשנויות אפשריות, השוואה למקורות אחרים שבדף, ועד לנגיעות אישיות וציבוריות במקום שבו 'הטקסט פוגש אותנו', את ערכינו וניסיוננו. זוהי גם הזדמנות להיכרות, ל'הקשבה פעילה' והפניית שאלות אל החברותא. 
בדף הלימוד ישנן שאלות המנחות את הלימוד ומציעות ללומדים נתיב של דיון, עם זאת כל חברותא רשאית להתמקד בשאלות העולות אצל משתתפיה, ולדון בהן כרצונה. 

זהו לימוד אקטיבי שבו כל לומד אחראי לדרוש מעצמו, לצלול פנימה, להרהר בקול ולשתף במחשבות ורגשות שעולים בו, כדי לגלות ולהפיק את הטמון בעומקי הכתוב. לא להתבייש, ולא לפחד כלל! אם המעוף והכנות והתעוזה והיצירתיות של חכמינו ונביאינו סופרינו וצדיקינו מן העבר יפגשו באלה שלנו... עם ישראל חי! כך אפשר 'לגדול' באמת ולקבל השראה מהעיון במקורות ישראל, ובאותה עת להרחיב את טווח המשמעויות הגלומות בהם, על ידי הוספת נקודת המבט הייחודית שלנו. כל לומד מוזמן להסכים או לחלוק על הכתוב, או להבין אותו אחרת, או לבנות עליו, להסמיך אליו את ניסיון חייו, ולהמשיך בכך את 'תרבות המחלוקת' ואת 'תרבות המדרש' היהודית לדורותיה.

התייחסות למקורות שבדף הלימוד: 

המקור הראשון בלימוד הוא מדרש ממסכת סוטה על הנשים הצדקניות במצרים.
המקורות הבאים הם מקורות מקראיים השזורים במדרש ומופיעים בהרחבה. לרוב, חז"ל מביאים במדרשים ציטוטים חלקיים של פסוקים מהמקרא מתוך הנחה שברור לקורא מהו המקור וההקשר. חשוב ,אפוא, לגשת למקורות שמהווים חלק משמעותי מהמדרש, להבין מניין נלקחו ולקרוא אותם בהרחבה. לימוד המקורות יכול לעזור בהבנת המדרש ולנסוך עליו אור חדש שלא נראה בקריאה ראשונה.
מסיבות אלו בחרתי להביא את המקורות בהרחבה ללימוד בחברותא. 
הנקודות המרכזיות בלימוד:
1. מהו הכוח המיוחד של הנשים במצרים?
2. מחשבות על משמעות המעשה של לידת התינוקות בשדה לידיו של אלוהים כפי שמתאר המדרש.
3. תשומת לב למקורות במדרש, ובפרט לאלו המופיעים בהרחבה. האם המדרש מובן יותר או מובן בדרכים אחרות בעקבות לימוד המקורות בהרחבה?

אסיף: 
חזרה למעגל המשותף ואיסוף 'פירות הלימוד' של החברותות. 
לאסיף כל מיני צורות: אפשר לפתוח בשאלה ממקדת של המנחה או להזמין שיחה חופשית של הלומדים, ואפשר להזמין את החברותות לשתף את הקבוצה בדיון משמעותי שהתפתח בהן. לחלופין, אפשר לבקש מהלומדים התייחסות לקטע מסוים שהם רוצים להקריא ולהגיב עליו (מתוך הזדהות, פרשנות, הסתייגות, תובנה, שאלה, וכדומה). מומלץ שהמנחה יסכם את הלימוד ואת הכיוונים שעלו בו.

באסיף אפשר לעשות 'מדרש תמונה' על הציור מתוך הגדת ונציה:
על פי סברה של פרופ' נרקיס (ב.נרקיס, הגדת ונציה, מבוא לפקסימיליה, הוצאת מקור, 1974) הציור המופיע בדף הלימוד מתוך הגדת ונציה מבוסס על המדרש וממחיש את הדרשות.
 ננסה להבחין ולהתבונן:
כיצד המדרש בא לידי ביטוי בציור?
מדוע בחר המאייר להציג זאת כך?
מה אפשר ללמוד מהציור?