בית מדרש אלול

למולו ולפדותו

עזר למנחה 

תקציר הדף:

בלימוד הקודם למדנו על מצוות הבן על האב מתוך התלמודים והמדרש. בלימוד זה נמשיך בלימוד סוגיית הגמרא בקידושין כט:א ונתרכז במצוות המילה ופדיון הבן מתוך הסוגיה והציוויים במקרא.

דרך הלימוד :

דרך הלימוד היא קריאה משותפת של המקורות והעלאה חופשית של תובנות, שאלות, פרשנויות ותגובות שונות של המשתתפים. המטרה היא ליצור שיחה משמעותית, הקשבה ודיאלוג בין הלומד למקורות ובינו לבין שאר החברותא, לבדוק יחד אפשרויות שונות להבין את הכתוב, לפרש אותו, לפגוש אותו, להגיב ולהתייחס אליו באופנים שונים (אישיים-קיומיים, פוליטיים, אסתטיים, אתיים, רוחניים, סמליים, אסוציאטיביים וכד'). 

הלימוד המקובל ב'אלול' מורכב מפתיח ולימוד מונחה במעגל משותף, אחריו חלוקה ללימוד עצמאי בחברותות, וחזרה לשיחה קבוצתית באסיף. 

הצעה לפתיח: 

המנחה מציג את נושא הלימוד, ומקשר לקונטקסט (לימוד קודם, אירועי החיים). רצוי לפתוח את הלימוד בקריאה משותפת של אחד המקורות ולשוחח עליו, עם שאלות, מחשבות ותגובות של המשתתפים. לאחר מכן הכנה לחברותות: הצגת המקורות שבדף הלימוד בליווי רקע רלוונטי (היסטורי, ביוגראפי, ספרותי) ושאלות מנחות. לעיתים מוסיפים מתאבן, לדוגמה: קטע מוזיקלי, ספור אישי, מדרש תמונה, שיח בזוגות במעגל על מושג מרכזי בלימוד, וכד'.

בפתיח אפשר לעשות סבב בין המשתתפים שבו מי שמעוניין יספר על חוויית ברית המילה כהורה או כצופה מהצד. מילת הבן היא מצווה לא פשוטה מבחינת החוויה של ההורה ומעניין לשמוע חוויות מניסיון אישי של הורה כפתיחה ללימוד.

חברותא: 
אחד הלומדים קורא קטע בקול, והחברותא דנה בו: החל בהבנת הפשט, שימת לב למילים בולטות או מוזרות, פנייה לספרי עזר (אנציקלופדיות ומילונים), העלאת פרשנויות אפשריות, השוואה למקורות אחרים שבדף, ועד לנגיעות אישיות וציבוריות במקום שבו 'הטקסט פוגש אותנו', את ערכינו וניסיוננו. זוהי גם הזדמנות להיכרות, ל'הקשבה פעילה' והפניית שאלות אל החברותא. 
בדף הלימוד ישנן שאלות המנחות את הלימוד ומציעות ללומדים נתיב של דיון, עם זאת כל חברותא רשאית להתמקד בשאלות העולות אצל משתתפיה, ולדון בהן כרצונה. 

זהו לימוד אקטיבי שבו כל לומד אחראי לדרוש מעצמו, לצלול פנימה, להרהר בקול ולשתף במחשבות ורגשות שעולים בו, כדי לגלות ולהפיק את הטמון בעומקי הכתוב. לא להתבייש, ולא לפחד כלל! אם המעוף והכנות והתעוזה והיצירתיות של חכמינו ונביאינו סופרינו וצדיקינו מן העבר יפגשו באלה שלנו... עם ישראל חי! כך אפשר 'לגדול' באמת ולקבל השראה מהעיון במקורות ישראל, ובאותה עת להרחיב את טווח המשמעויות הגלומות בהם על ידי הוספת נקודת המבט הייחודית שלנו. כל לומד מוזמן להסכים או לחלוק על הכתוב, או להבין אותו אחרת, או לבנות עליו, להסמיך אליו את ניסיון חייו, ולהמשיך בכך את 'תרבות המחלוקת' ואת 'תרבות המדרש' היהודית לדורותיה.

התייחסות למקורות שבדף הלימוד: 

במסגרת הלימוד בחברותא נעיין במקורות העוסקים במילה ולאחר מכן בפדיון הבן.
ראשית נלמד את סוגיית הגמרא בקידושין בקטע העוסק בחיוב המילה. לאחר מכן נקרא שני מקורות מקראיים- ציווי הקב"ה לאברהם על המילה מבראשית י"ז ומילת בנו של משה משמות ד'. אחר כך נקרא מדרש מפרקי דר' אליעזר.
הנקודות המרכזיות לדיון לגבי ברית מילה:
1. ברית המילה כמעשה הראשון שאב עושה לבנו.
2. קשיים רגשיים ורעיוניים ביחס למילה.
לגבי פדיון הבן נלמד את הסוגיה בגמרא ואת הציווי במקרא משמות י"ג וננסה להבין מהי מצוות פדיון בן ומה משמעותה.
לגבי המילה ופדיון הבן נשאל - היכן מקומה של האם?

אסיף: 

חזרה למעגל המשותף ואיסוף 'פירות הלימוד' של החברותות. לאסיף כל מיני צורות: אפשר לפתוח בשאלה ממקדת של המנחה או להזמין שיחה חופשית של הלומדים, ואפשר להזמין את החברותות לשתף את הקבוצה בדיון משמעותי שהתפתח בהן. לחלופין, אפשר לבקש מהלומדים להתייחס לקטע מסוים שהם רוצים להקריא ולהגיב עליו (מתוך הזדהות, פרשנות, הסתייגות, תובנה, שאלה, וכדומה). מומלץ שהמנחה יסכם את הלימוד ואת הכיוונים שעלו בו.

באסיף אפשר לחלק את המאמר "המילים" מאת מנחם בן מתוך- 'המילים' בעריכת מנחם בן, 1/6/82,
 י' בסיוון תשמ"ב, ובו התבוננות מזווית אחרת על מצוות המילה. אם אין די זמן אפשר לחלק למשתתפים את המאמר לקריאה בזמן אחר.