"מה לך נרדם?": על ההירדמות הדתית והחברתית
הצעת הנחיה
מבוא רעיוני ואופן הלימוד:
פתיחה (20 דקות): נפתח את הלימוד בקריאה משותפת של הפסוקים מספר יונה. לאחר הקריאה נקיים דיון קצר סביב הנקודות הבאות:
•	באיזה אור מוצג צוות האנייה ובאיזה אור מוצג יונה? 
•	מדוע נרדם יונה דווקא בסיטואציה הרועשת וההיסטרית [/והדרמטית ביותר?] בסיפור?
•	מה מסמל השורש קו"מ, החוזר בפסוקים אלו?
•	הציעו פירוש פסיכולוגי להירדמותו של יונה. האם גם אתם מרגישים לעתים צורך לישון בסיטואציות דומות?
•	כיצד אתם מפרשים את קריאתו של רב החובל "מה לך נרדם, קום קרא אל אלוהיך"?

לימוד בקבוצות (45 דקות): בתום הדיון הפותח יתחלקו המשתתפים לקבוצות לימוד לצורך העמקה ודיון במקורות השונים. המנחים יעברו בין הקבוצות ובמידת הצורך יחדדו את הדיון, יבארו ויבהירו.

ספר יונה הנקרא בקהילות רבות בתפילת מנחה של יום הכיפורים, מכיל מסרים רבים העוסקים בחזרה בתשובה, בשליחות, ביכולת להשתנות, ביחסי האדם והאל וביחסי האל עם נביאיו. בלימוד זה נתמקד במערכה אחת בסיפור המתארת את תגובתו של יונה, הנביא הבורח, לסערה התוקפת את האנייה שעליה הוא נמצא: "וְיוֹנָה יָרַד אֶל יַרְכְּתֵי הַסְּפִינָה וַיִּשְׁכַּב וַיֵּרָדַם". תיאור זה מעלה מספר תהיות:
- כיצד הצליח יונה להירדם במצב זה? 
- מדוע מרחיב המקרא, הידוע בסגנונו החסכני, בתיאור פעולותיו של יונה: יורד, נשכב ונרדם? 
- האם הירדמותו מסמלת את מצבו הנפשי?
- מה בין הירדמותו זו לבריחתו מאלוהים?

כדי לנסות לענות על שאלות אלו נצליב מקור זה עם מקורות מקראיים אחרים העוסקים בעייפות. בשל קוצר היריעה נסתפק בשלושה מקורות שונים מספרים שונים ומתקופות זמן שונות: ספר דברים, ספר ישעיהו וספר תהלים. 
בספר דברים מזכיר משה את מלחמת עמלק בישראל. עמלק ניצל את חולשתו הפיזית של העם, עייפותו וחוסר אמונתו באל, ו"זינב בו". המלחמה עם עמלק, המופיעה בספר שמות פרק יז, הייתה מלחמה סמלית: כאשר הרים משה את ידיו ניצחו ישראל, וכשכבדו ידיו וירדו - ניצחו העמלקים. היה זה אם כן מפגן של התעוררות האמונה, ועמלק, שהפך ברבות השנים לאב-טיפוס של אויב ישראל, מייצג לאורך השנים את תחושת הכישלון הפנימי של ישראל ואת חוסר האמונה באל. 
ספר ישעיהו חוזר פעמים רבות על ההקבלה שבין אמונה באל לכוח פיזי. בפרק מ, אחד מפרקי הנחמה של הספר, מתואר האל כמקור לחוסן ולכוח: "ה' בּוֹרֵא קְצוֹת הָאָרֶץ לֹא יִיעַף וְלֹא יִיגָע...  נֹתֵן לַיָּעֵף כֹּחַ וּלְאֵין אוֹנִים עָצְמָה יַרְבֶּה. וְיִעֲפוּ נְעָרִים וְיִגָעוּ וּבַחוּרִים כָּשׁוֹל יִכָּשֵׁלוּ. וְקוֹיֵ ה' יַחֲלִיפוּ כֹחַ יַעֲלוּ אֵבֶר כַּנְּשָׁרִים יָרוּצוּ וְלֹא יִיגָעוּ יֵלְכוּ וְלֹא יִיעָפוּ". כלומר, מי שמאמין באל מתמלא כוחות נפש וכוח פיזי. 
גם מזמור סג בספר תהלים משווה את הצורך של האדם בתמיכת האל לתחושת צימאון ועייפות: "צָמְאָה לְךָ נַפְשִׁי כָּמַהּ לְךָ בְשָׂרִי בְּאֶרֶץ צִיָּה וְעָיֵף בְּלִי מָיִם". 
שלושת המקורות מחדדים את התפיסה המקראית שלפיה עייפות איננה רק מצב פיזי אלא גם מצב נפשי המייצג את יחסי האדם והאל. 
בשני הפיוטים "בן אדם, מה לך נרדם" ו-"ישן, אל תרדם", נעשה שימוש בקריאתו של רב החובל ליונה, ומודגש הצורך להעיר את נפשו של האדם לקראת המעמד המיוחד מול האל בימים הנוראים. לדוגמה: "וּמְהֵרָה רוּץ לְעֶזְרָה לִפְנֵי שׁוֹכֵן מְעוֹנִים", "וְרוּץ לַעֲבֹד צוּר קָדָם / כְרוּץ כּוֹכְבֵי נְגֹהֶיךָ".
הצורך להתעורר ולאזור כוחות בעבודת השם בא לידי ביטוי גם בשולחן ערוך. בפתח 'אורח חיים' נדרש האדם להיות זריז במצוות: "יתגבר כארי לעמוד בבוקר לעבודת בוראו, שיהא הוא מעורר השחר... ומיד שיעור משנתו, יקום בזריזות לעבודת בוראו יתברך ויתעלה". דרישה זו מוצגת כחלק מהכרה דתית שצריכה ללוות את האדם משעת קומו ועד שכבו לישון - שאלוהים נמצא בכל מקום וצופה בכל מעשיו, "ושיוויתי ה' לנגדי תמיד". אדם שחש כי כל מעשיו נצפים על ידי כוח עליון, לא יתעצל ובוודאי שלא ינהג כיונה ויברח...
לסיום נושא העייפות, הערנות וההירדמות ביהדות כסמל לרמתו הדתית של האדם, נקרא את פרשנותו של מאיר שלו לספר יונה, המוצא משמעות נוספת לעייפות. לדעת שלו, יונה הנרדם בורח לא רק מפני ה' ומשליחותו כנביא, אלא גם מאחריותו החברתית: "[יונה] יכול היה לומר למלחים שבו האשמה. יכול היה לסייע במאמצי ההצלה שלהם, להתפלל למענם, כמו שיתפלל למען עצמו בהמשך, אבל יונה לא עשה דבר, ואדישותו לגורל הזולת מרמזת למה שיקרה אחר-כך. יונה פועל - וליתר דיוק, לא פועל - משיקולים שנוגעים רק לו עצמו. כך נהג עם המלחים בסערה, וכך ינהג בעוד כמה ימים עם אנשי נינווה". נשאל האם ניתן לשלב בין שתי הפרשנויות להירדמותו של יונה - בריחה מאחריות דתית ובריחה מאחריות חברתית.

סיום- דיון ואסיף (25 דקות): בתום הלימוד יחזרו המשתתפים לקבוצה ההתחלתית לצורך איסוף חוויות לימוד ודיון מסכם.
נקיים דיון סביב הנקודות הבאות:
•	עם איזה טקסט הזדהיתם? מדוע?
•	מה בין עייפות פיזית לעייפות נפשית? הציעו דוגמאות מביטויים יומיומיים, מהמקורות ומספרות בת ימינו.
•	איך אתם מפרשים את הירדמותו של יונה?
•	מהי המשמעות לדמיון המילולי בין המילים 'יעף' (עי"ף) לבין 'יעוף' (עו"ף)? מה מעייף אתכם? מה מֵעיף אתכם?
•	האם ניתן לשלב בין שתי הפרשנויות להירדמותו של יונה - בריחה מהאל ובריחה מאחריות חברתית? הציעו דוגמאות.