מה בוער לי?: זהות ואחריות חברתית
הסבר כללי
הלימוד מעמיד אותנו על הקשר בין ההקשרים שמהם אנו מגיעים לבין הסוגיות שמפריעות לנו בחברה ומעוררות אותנו לתקן אותה. המקורות במפגש זה בנויים זה על גבי זה ומובילים להבנה כי שאלת שאלות על המציאות בתוכה אנו חיים היא הביטוי לאחריות שלנו על סביבתנו, ולמעשה מהווה את הצעד הראשון בניסיון לתקן את החברה.
המהלך המוצע כאן הוא פירוש על גבי פירוש, על גבי פירוש: מדרש רבה מפרש את התורה, 'מי השילוח' מפרש את מדרש רבה ודניאל אפשטיין מפרש את 'מי השילוח'. המהלך ממוקד יותר במנהיגות חברתית מאשר בתיאולוגיה, על אף  שהדברים קשורים זה בזה במקורות עצמם: אברהם שומע את הציווי "לך לך" – ציווי שהוא נקודת פתיחה למהפכה אמונית-חברתית שאברהם מוביל.
הצעת פתיחה
המנחה יפזר על השולחן מגוון תמונות המתארות מצבים חברתיים שונים (כדאי לתת דוגמא כאן). המשתתפים יתבקשו להסתובב בין התמונות ולהתבונן בהן. לאחר מכן, כל משתתף יתבקש לבחור תמונה אחת שמעוררת בו רגש חזק ויכולה להניע אותו לפעולה. לאחר מכן אפשר לחלק את המשתתפים לקבוצות קטנות של שלושה משתתפים או לנהל את הדיון בפורום הקבוצתי הכולל. בתחילת הדיון כל אחד מן המשתתפים ירשום על גבי כרטיס את התשובות לשאלות הבאות:
 א. אילו רגשות התמונה עוררה בי? ב. איזו שאלה מתעוררת בי למראה התמונה?
מומלץ לתלות על קיר/ לוח את התמונות ומתחתיהן את הכרטיסים שנכתבו על ידי המשתתפים. לאחר מכן, המשתתפים יסתובבו בין הכרטיסים התלויים ויקראו את הכרטיסים שנכתבו.
הצעה ללימוד 
הקבוצה תלמד את דף המקורות בלימוד קבוצתי מונחה. הלימוד מתחיל בקריאת הפסוק מבראשית, הפותח את פרשת "לך לך". הפרשה פותחת בהתגלות ה' אל אברהם, המצווה אותו ללכת מארצו וממולדתו אל הארץ אשר ה' יראה לו. התורה אינה מספרת לנו מדוע ה' פתאום התגלה לאברהם וציווה עליו "לך לך". בלב הלימוד נעסוק במדרש מבראשית רבה, המנסה להשלים פער זה בסיפור המקראי ולכן הוא מעלה את השאלה: מהו הדבר שהביא להתגלות האלוהית לאברהם, או מהו הדבר שהביא את אברהם להכיר בקיומו של אלוהים בעולם? 
דימוי הבירה הדולקת יכול להתפרש בשני אופנים שונים: "בירה דולקת" כסמל לעולם המתנהל במישרין ובהרמוניה, או בירה דולקת כעיר בוערת. הלימוד של המדרש בבראשית רבה פתוח בתחילה לאפשרויות הפירוש השונות של המשתתפים. אחר כך נתמקד בפירוש השני ונתייחס לבירה דולקת כדימוי לבעירה חיצונית. מן הבעירה החיצונית נעבור לבעירה הפנימית שבתוכנו. הבעירה החיצונית  מתייחסת למה שקורה בעולם: הדברים הבוערים אשר דורשים פתרון. הבעירה הפנימית מתייחסת למה שבוער לי לתקן בחברה. 
המשמעות העמוקה של המדרש היא ששאלה קודמת להליכה. אדם מוצא את ייעודך אחרי שחיפש, תהה ושאל. שמיעת הציווי האלוהי  משמעה לקחת אחריות למערכת החברתית שבה אדם פועל, ולא רק לציר הפנימי שבין הפרט לבין אלוהיו. ההתבוננות של אברהם בעולם שבחוץ, במציאות החברתית, מניעה אותו לצאת מארבע האמות שלו, מארצו וממולדתו ולהתחיל דרך חדשה, ולכן "לך לך מארצך וממולדתך". מתי אתה נקרא? מתי אתה שומע את הצו "לך לך"? לאחר ששאלת על המציאות שמסביבך... כאן מתחילה דרכו של אברהם, שתהיה דרך של צדקה ומשפט. 
נמשיך בדיון בפירושו של בעל "מי השילוח" למדרש בבראשית רבה. "מי השילוח" מבקש למצוא הסבר לאופן בו מנוסח המדרש לפיו ה' הציץ עליו (על אברהם) ולא הציץ אליו כפי שהיינו מצפים. על פי הפירוש, "הציץ עליו" משמעו החזיר לאברהם את קושייתו. 'החזיר' במובן שאמר לו שהוא ראה משהו שכולם ראו, את העוולות שנעשו בדור הפלגה (דור מגדל בבל), אבל הוא היחיד שהמראה הזה עורר בו שאלות. 
עצם היכולת להכיר במציאות התובעת תיקון ולהתרעם עליה, בשעה שהאחרים אדישים אליה, מטילה את האחריות על השואל. השאלה שמפנה אברהם כלפי הבורא מופנית בסופו של דבר כלפי עצמו - מה אני בוחר לעשות נוכח העוולות: לשתוק או לעשות מעשה. החיפוש אחר מנהיג חיצוני, בעל הבירה, מביא לחיפוש פנימי של יסודות מנהיגות בתוכי. 
דניאל אפשטיין מחדד את פירוש 'מי השילוח': ה' מסביר לאברהם כי השאלה שלו היא כבר מעשה של אחריות ולכן השואל הוא גם הנשאל והשאלה חוזרת אליו. מי שמוטרד ממה שהוא רואה בעולם, מי שמתקומם ושואל שאלות על מה שהוא רואה, כבר צועד בדרך אל לקיחת האחריות והמנהיגות. השאלה שנשאלה כלפי חוץ הופכת לשאלה פנימית, לבעירה פנימית: מה אני  עושה עם זה עכשיו? איך אני מתקן את הקלקול שאני רואה? 
מתוך כך עולה, שעצם שאלת השאלות נוכח המציאות היא תכונה של מנהיגות. ייחודו של המנהיג הוא בשאלת שאלות שככל הנראה אחרים לא שאלו. הערעור על מה שנתפס כמובן מאליו או כעניין שאינו בר-שינוי הוא הייחוד שבמנהיגות, או לפחות מהווה את נקודת ההתחלה שלה.
סיכום
לאחר קריאת המדרש ופירושו נתמקד ב"בעירות" השונות של המשתתפים ובקשר בין הנושאים המטרידים אותנו לזהות האישית של כל אחד בקבוצה. ה"בעירה" הפנימית שכל אחד יציג יכולה (אבל לא חייבת) להיות קשורה לתמונה שנבחרה בפתיחה. בשלב הראשון של המפגש אספנו שאלות ובשלב זה חשוב למקד את הדיון במעשים שאנו רוצים לעשות כדי לתקן את החברה.
העיסוק ב"בעירה" הפנימית ייעשה סביב השאלות הבאות (השאלות יכולות להישאר פתוחות לגמרי, אך ניתן גם למקד את השאלה סביב מעגל מסוים: המעגל האישי, המעגל הקהילתי/ יישובי/ אזורי, מעגל החברה הישראלית או בעולם באופן כללי): 
•	מה יכול לגרום לבירה לבעור?
•	מה בוער לך לשנות/ לתקן בחברה? למה אתה מחויב? 
•	מדוע בחרת דווקא בתחום זה? מה המקום האישי המחבר אותך אל הנושא שבוער לך?