בית מדרש אלול

והגדת לבנך

עזר למנחה 

תקציר הדף:
מה בעצם אני רוצה לומר לילדי בליל הסדר ובשאר הלילות? מה המשמעות של סיפור יציאת מצרים עבורנו? מהי התמצית שאנו רוצים (או לא רוצים) להעביר לילדינו? בין הורים לילדים לקראת פסח.

דרך הלימוד :

דרך הלימוד היא קריאה משותפת של המקורות והעלאה חופשית של תובנות, שאלות, פרשנויות ותגובות שונות של המשתתפים. המטרה היא ליצור שיחה משמעותית, הקשבה ודיאלוג בין הלומד למקורות ובינו לבין שאר החברותא, לבדוק יחד אפשרויות שונות להבין את הכתוב, לפרש אותו, לפגוש אותו, להגיב ולהתייחס אליו באופנים שונים (אישיים-קיומיים, פוליטיים, אסתטיים, אתיים, רוחניים, סמליים, אסוציאטיביים...). 

הלימוד המקובל ב'אלול' מורכב מפתיח ולימוד מונחה במעגל משותף, אחריו חלוקה ללימוד עצמאי בחברותות, וחזרה לשיחה קבוצתית באסיף. 

הצעה לפתיח: 

המנחה מציג את נושא הלימוד, ומקשר לקונטקסט (לימוד קודם, אירועי החיים). רצוי לפתוח את הלימוד בקריאה משותפת של אחד המקורות ושיחה עליו, עם שאלות, מחשבות ותגובות של המשתתפים. לאחר מכן הכנה לחברותות: הצגת המקורות שבדף הלימוד בליווי רקע רלוונטי (היסטורי, ביוגרפי, ספרותי) ושאלות מנחות. לעיתים מוסיפים מתאבן, לדוגמה: קטע מוזיקלי, ספור אישי, מדרש תמונה, שיח בזוגות במעגל על מושג מרכזי בלימוד, וכד'.

זהו לימוד המשלב חינוך,יחסי הורים וילדים ואת חג הפסח. ניתן לפתוח כמתאבן בהשמעה של השיר – 'דור' המופיע כמקור בדף. זהו שיר אמיץ ואמיתי שכתב אהוד מנור ז"ל והלחין ומבצע חנן יובל. השיר מסמן, לקראת הלימוד, את השאלה של מה את\אתה 'מגידים' לבנכם ובנותיכם וממה אתם נמנעים.

חברותא: 
אחד הלומדים קורא קטע בקול, והחברותא דנה בו: החל בהבנת הפשט, שימת לב למילים בולטות או מוזרות, פנייה לספרי עזר (אנציקלופדיות ומילונים), העלאת פרשנויות אפשריות, השוואה למקורות אחרים שבדף, ועד לנגיעות אישיות וציבוריות במקום שבו 'הטקסט פוגש אותנו', את ערכינו וניסיוננו. זוהי גם הזדמנות להיכרות, ל'הקשבה פעילה' והפניית שאלות אל החברותא. 
בדף הלימוד ישנן שאלות המנחות את הלימוד ומציעות ללומדים נתיב של דיון, יחד עם זאת כל חברותא רשאית להתמקד בשאלות העולות אצל משתתפיה, ולדון בהן כרצונה. 

זהו לימוד אקטיבי, בו כל לומד אחראי לדרוש מעצמו, לצלול פנימה, להרהר בקול ולשתף במחשבות ורגשות שעולים בו, כדי לגלות ולהפיק את הטמון בעומקי הכתוב. לא להתבייש, ולא לפחד כלל! אם המעוף והכנות והתעוזה והיצירתיות של חכמינו ונביאינו סופרינו וצדיקינו מן העבר יפגשו באלה שלנו... עם ישראל חי! כך אפשר 'לגדול' באמת ולקבל השראה מהעיון במקורות ישראל, ובאותה עת להרחיב את טווח המשמעויות הגלומות בהם, ע"י הוספת נקודת המבט הייחודית שלנו. כל לומד מוזמן להסכים או לחלוק על הכתוב, או להבין אותו אחרת, או לבנות עליו, להסמיך אליו את ניסיון חייו, ולהמשיך בכך את 'תרבות המחלוקת' ואת 'תרבות המדרש' היהודית לדורותיה.

התייחסות למקורות שבדף הלימוד: 

בתחילה מובאים מקורות מקראיים משמות ודברים בעניין הציוויים על פסח ועל נושא הלימוד – 'והגדת לבנך' ובעקבותיהם שאלות ודיון על פסח ויציאת מצרים והמשמעות של אלו היום.
לאחר מכן מופיע מקור ממכילתא דרבי ישמעאל על הבן הרשע שיצא מן הכלל – האם הוא רשע ומהו הכלל שהבן היוצא ממנו הופך רשע?
בחלק השלישי שני שירים: של אהוד מנור ז"ל על מתח בין דורי ושל רבקה מרים בעקבות 'והגדת לבנך' – בעניין המסרים והדברים שאנו מעבירים או לא מעבירים לילדינו בחינוכם וגידולם.

אסיף: 

חזרה למעגל המשותף ואיסוף 'פירות הלימוד' של החברותות. לאסיף כל מיני צורות: אפשר לפתוח בשאלה ממקדת של המנחה או להזמין שיחה חופשית של הלומדים, ואפשר להזמין את החברותות לשתף את הקבוצה בדיון משמעותי שהתפתח בהן. לחלופין, אפשר לבקש מהלומדים התייחסות לקטע ספציפי שהם רוצים להקריא ולהגיב עליו (מתוך הזדהות, פרשנות, הסתייגות, תובנה, שאלה, וכדומה). מומלץ שהמנחה יסכם את הלימוד ואת הכיוונים שעלו בו.

באסיף פרסנו ציורים מתוך הגדות, תוך הכוונה למשתתפים לבחור תמונה ודרכה להביע מה אומר עבורם האתגר 'והגדת לבנך'. אחד המשתתפים בחר ציור של משפחה סביב שולחן הסדר וברקע דלת פתוחה (לאליהו הנביא?). עבורו התמונה מייצגת את ההבדל בין המסר הסגור שקיבל הוא מהוריו לבין הדלת הפתוחה שהוא מוריש לילדיו. משתתפת אחרת בחרה באיור של 'ברית בין הבתרים' ודיברה בצער על כך שבמערכת החינוך הממלכתית אנחנו מגדלים את הילדים, כדבריה, להיות ישראלים ואנשים נחמדים אבל לא להיות יהודים. משתתף אחר בחר במפה עתיקה של ארץ ישראל שמהווה בעיניו – יחד עם העם והתורה – את המרכז והעיקר של מה שהחזיק אותנו כל הדורות.