פרשת וירא
דף למנחה

עקידת יצחק היא אחד הסיפורים הטעונים ביותר במקרא המופיע בגלגולים שונים בתרבות המערבית והיהודית. ננסה לגעת ברגשות ובמחשבות שסיפור זה מעלה אצלנו. 

מבנה הדף 

המקורות בדף מאפשרים שני מסלולי לימוד – התמקדות והעמקה בחלק קטן מהמקורות - בעיקר המדרש; או לימוד שטחי יותר של רוב המקורות המסודרים על ציר אחד ומפתחים את הדילמה האנושית והמוסרית שמעמיד הסיפור. במסלול זה ניתן לוותר על המדרש. 

מהלך הלימוד:

פתיחה

כתרגיל פתיחה ניתן לבקש מאחד המשתתפים או יותר לספר את סיפור עקדת יצחק.על פי זיכרונו. המטרה: לוודא שהרקע התוכני מוכר לכולם וכן ליצור עניין דרך אופן הצגה אישי של מספר הסיפור. בהתאם לנקודת מבטו של המספר ניתן להתחיל דווקא במקורות המנוגדים לו. 

הטקסט המרכזי - מדרש בראשית רבה 

אחת השאלות התאולוגיות המטרידות בסיפור העקדה היא, בשביל מה היה צורך בכך? הרי האל יודע כול, מדוע הוא מנסה את אברהם? על שאלה זו מנסים להשיב שלושת האמוראים בדרך משל. תשובתם המשותפת היא שזהו ניסיון. תפיסת העקדה כניסיון של האל היא אכן התפיסה הרווחת במסורת היהודית, שנשענת בעיקר על תחילת הפרשה "והאלוהים ניסה את אברהם". ננסה לאתגר עמדה זו: מדוע צריך אלוהים לנסות? מה התכלית? האם מחיר הסבל שווה זאת? 
במסלול ההעמקה במדרש אפשר להציע לראות הבדלים בין המשלים השונים: לפי המשל הראשון, הניסיון נועד ל'יצרן' שרוצה לוודא ש'מוצרו' תקין וחזק; לפי המשל השני, הניסיון נועד לשבח את 'המוצר' עצמו; לפי המשל השלישי, מדובר פחות ב'מבחן איכות' ויותר בביטחון של 'בעל הבית' בכך שה'בהמה' החזקה תעמוד במשימה.  

לימוד מקורות להרחבה

שני ההוגים הבאים ראו בעקדה את פסגת האמונה:
סרן קירקגור - פילוסוף דֶני אקזיסטנציאליסט ותיאולוג נוצרי מן המאה ה-19, העריץ את דמותו של אברהם,. 
ישעיהו ליבוביץ, הוגה ומדען יהודי שומר מצוות מן המאה ה-20, 
מה שהפך את מעשהו של אברהם לחד פעמי ונערץ הוא הניגוד שהיה לכאורה בין הבטחת ה' לאברהם ('כי ביצחק יקרא לך זרע'), לבין הציווי. בניגוד למדרש, שניהם לא רואים בניסיון את עיקר חשיבות העקדה, אלא את יכולתו של אברהם לוותר על האינטרסים שלו ועל רצונותיו האנושיים, ולציית באופן מוחלט לאל. 

לעומת קירקגור וליבוביץ, ס' יזהר תוקף את העקדה בחריפות, וחושף מקצת מהקשיים שבקבלת עמדתם של ליבוביץ וקירקגור. מה לדעתכם גובר? קול הרגש האנושי, האמוציונלי של יזהר, או התאולוגיה המאתגרת של ליבוביץ וקירקגור? האם יש דברים שהם מעל לרגש והשכל האנושי, או שיש לשלול כל מה שמציג עצמו מעל האנושי? מהי אמת המידה - המוסר האלוהי או האדם עצמו?

יוסי שריד שייך כמובן לעמדתו של יזהר, אך הוא רומז גם למציאות ימינו, למה שהוא רואה כ"שגעונות" של אנשים. כאלה המוכנים להקריב את כל היקר להם בשביל "ערכים נעלים". נבחן את דמותו של אברהם לאור דברי יוסי שריד, הרואה בו אדם צייתן, כנוע ואף טיפש. 
** כמענה ליוסי שריד כדאי להציג את הוויכוח של אברהם עם האל על הצלת סדום (בראשית יח ז-לג), שממנו מצטיירת דמות מורכבת מעט יותר. 

לסיום ניתן להראות לקבוצה שני ציורים המבטאים את העקדה באמנות, אותם אפשר למצוא, בלווי ניתוחים קצרים שלהם בספר סיפורי ראשית בעריכת תניא ציון, ידיעות אחרונות: יהדות כאן ועכשיו, עמ' 336–337. ספר זה יכול להיות כלי עזר מצוין להעשרה נוספת של הלימוד.
רמברנדט מדגיש את שליחת הידיים בסיפור: "אל תשלח ידך", ידו האחת של אברהם נאחזת בידי המלאך וידו השנייה כבר אוחזת בצווארו של יצחק, ושמא מכסה על עינויו. הציור מתאר שתי מערכות יחסים - בין אברהם לבנו הכנוע השוכב על הסלע, ובין אברהם למלאך המונע ממנו לעשות את המעשה. הכעס ניכר בעיני המלאך, ואברהם נראה מופתע ומבולבל, אולי אינו בטוח מה עליו לעשות. 
יאן ליוואנס מדגיש את הבהלה של אברהם ובנו ואת היותם חבוקים, כביכול אברהם מגן על בנו מפני ישות נעלמת החזקה משניהם. נראה כי בי שניהם יש פחד והזדהות מלאה.

אסיף - שאלות כלליות על הלימוד
את אלה שרואים בעקדה מעשה נאצל נאתגר בשאלה, כיצד רצח יכול להוות מופת? האם אין כאן הקרבת ילדים למולך? ואיך ניתן להבדיל בין קול אלוהי לקול אנושי? 
את אלה הרואים בעקדה מעשה נתעב, נשאל, האם אין ערכים שבמקרים מסוימים, גוברים על אהבת אדם לילדיו? האם חינוך ילדים ללכת לצבא אינו גלגול של מעשה העקדה?

בהצלחה!