דף הנחיה - היחס לטרנסג'נדרים ביהדות
דף זה עוסק באחד ההבטים של היחס לטרנסג'נדרים ביהדות. היחס לטרנסג'נדרים הוא מורכב בעולם הכללי, וכן מהזווית היהודית-דתית. לימוד זה מיועד לקבוצה בעלת הכרות עם המושגים הבסיסיים של קהילת הלהט"ב. 
ניתן לבחון את היחס לטרנסג'נדרים ממספר נקודות מבט. דף זה אינו מתיימר להכיל את כולן, או להקיף את כל עולם התוכן הרלונטי. בחרנו להתמקד בהיבטים השונים של המפגש עם טרנסג'נדרים לאחר  שעברו התאמה מגדרית מתוך תחושה שזה המפגש העיקרי של הציבור עם הסוגיה. 
פתיחה:
העיסוק בנושא זה הוא רגיש, טעון ולעיתים אף שנוי במחלוקת. בשל כך, יש להקפיד על דיון מכבד וקשוב. בנוסף לכך, ראוי לפתוח ברגישות זאת ולבקש מן הנוכחים לשים לב אליה.
את המפגש ניתן לפתוח בשאלה אודות רמת ההכרות של הנוכחים עם א.נשים טרנסג'נדרים. כמה מן הנוכחים מכירים באופן אישי אנשים שעברו תהליך של התאמה מגדרית, האם דמויות אלו דתיות.
לפני שנפנה ללימוד המשותף מומלץ לעבור ביחד על ההגדרות הזהותיות שמצורפות לדפי המקורות, כדי לוודא שכולם מבינים אותן. כמובן שגם ההגדרות עצמן יכולות להוות פתח לשיחה, ומידת ההתעמקות בהן תלויה בבחירתו/ה של המנחה. 
קלינימוס בן קלינימוס- חכם צרפתי-איטקלי, בן המאה ה-13. עסק בתרגום של ספרי פילוסופיה ורפואה מערבית לעברית. ספרו אבן הבוחן, ממנו לקוח הציטוט, עסק בענייני מוסר, והיה נפוץ בכל רחבי ספרד. 
מקור זה פותח את השיחה אודות טרנסג'נדרים. פעמים רבות נדמה לנו כי זוהי סוגיה פוסט-מודרנית, אולם מקור זה מהווה התייחסות ישירה לסוגיה כבר לפני 800 שנה. 
אילו תחושות עולות מן המקור? מהן תחושותיו של המחבר? מה הוא מבקש מהקב"ה? אילו תחושות מעלה בנו הקטע?
לאחר הפתיחה, מומלץ על חלוקה לחברותות ולמידה בקבוצות של 2-3 אנשים בלבד כדי לאפשר שיחה פורה ואינטימית.  
הדף בנוי משני חלקים: תפילה לשינוי ויעילותה, והיחס לטרנסג'נדרים (הכוונה אינה להתמקד בשינוי פיזי).
לאחר החברותות נתכנס מחדש ונאסוף את המחשבות השונות שעלו בעקבות הלימוד. 
יעילותה של תפילה לשינוי:
מקורות אלו בוחנים את הזמנים בהם תפילה מוגדרת כתפילת שווא, כלומר כתפילה חסרת משמעות. תפילת השווא הופכת לכזאת, מכיוון שהדברים נקבעו ולא ניתנים עוד לשינוי. הדוגמא שמובאת לתפילה כזאת היא הריון. ההריון מחולק לתקופות שונות, אשר בכל אחת מהן מותרת תפילה שונה, בהתאם ליכולת להשפיע על התהליך.
מקור זה מזמין לשיחה אודות התפילה שלנו לשינויים. באילו זמנים או מקרים שינויים הם אפשריים וראוי להתפלל עליהם ובאילו לא? מתי נשאנו תפילת שווא? האם ידענו שהיא תפילת שווא גם תוך כדי התפילה?
כיצד אנו מגיבים לאחר שהדבר נקבע ואין בידנו היכולת לשנות אותו? כיצד אנו מגיבים כאשר מה שנקבע איננו לרצוננו?
יחס ההלכה לאדם שעבר התאמה מגדרית:
אין שינוי: זוהי הדעה הרווחת בהלכה. מרבית הפוסקים סוברים ששינוי מין אינו קביל מבחינה הלכתית וכי יש להתייחס לאדם על פי המין שנקבע לו בלידתו. 
בדיון זה יש בלבול מושגי רב בין מין למגדר. לפני שצוללים למקורות ניתן לחדד שנית את ההבדלים הללו.
על אילו הסברים נשענים הפוסקים? מהן הסיבות אשר בגינן הם לא רואים בשינוי המגדרי כקביל הלכתית?
הפסיקות שסוברות שאין הבדל מתבססות על ההנחה כי המין/ המגדר נקבע על פי המראה של איברי המין החיצוניים/ סמני המין המשניים.
האם גם אנחנו תופסים את עצמנו רק על פי הנראות החיצונית של אברי המין? האם היא המרכיב החזק ביותר בזהותנו? בנוסף האם מבחינת התפיסה המדעית הרווחת כיום אכן המין הביולוגי קשור רק למבנה ה- DNA ? האם הורמונים אינם ביולוגיה? מבנה המוח? 
השלכות שונות של צורת הפסיקה הנ"ל: אם אנחנו מקבלים את הסברה כי  הביולוגיה היא המרכיב המרכזי בקביעת מגדרו של האדם, נובעות מקביעה זאת השלכות שונות על פרקטיקת החיים של טרנסג'נדר ועל היחס אליו. 
המקורות מתייחסים לכל מיני סיטואציות בחייו של טרנסג'נדר. ניתן לשאול האם יש הבדל ביחס בו אנחנו מתייחסים לטנרסג'נדרים ביום יום. כלומר, האם אנחנו ממשיכים לתפוס את האדם שמולנו על פי המגדר שנקבע בלידתו או על פי המגדר איתו הוא מזדהה כיום. האם יש פער בין הדרך בה אנו מתייחסים לטרנסג'נדרים לבין הדרך בה ההלכה מתייחסת אליהם?
מה קורה כאשר אדם משויך למגדר מסויים מבחינה חברתית, אך הלכתית למגדר האחר? האם ניתן לקיים אורח חיים כזה מבחינה דתית? כיצד אנחנו מרגישים עם הדואליות בין היחס החברתי לזה ההלכתי?
בנוסף לכך ניתן לדון כיצד מעוצבים 'גבר' או 'אישה' על פי המקורות- מה הופך אותם לכאלו? כיצד אנחנו מעצבים את זהותנו, על פי אילו גורמים?
הרב ולדנברג: הרב ולדנברג מציע להגדיר את חובתו ההלכתית של האדם על פי הנראות החיצונית שלו- דעתו היא דעת מיעוט. האם אתם מסכימים עם קביעה זאת? האם גם היחס שלכם אל טרנסג'נדר נקבע על פי נראות? (חשוב לזכור שהרב ולדנברג מדבר על מראה אברי המין החיצוניים ולכן פסיקתו תקפה רק לגבי כאלו שהיה אצלם שינוי באברים אלא.  באחוזים, אנו מדברים רק על כ 20-25% מהטרנסקסואלים שעושים  שינוי באברי המין. הרוב  לא עושים/ות בגלל שאינן רוצים/ות או אינן/ם יכולות/ים). באילו היבטים נוספים בחיים שלנו אנו משתמשים בנראות כדי לקבוע דבר מה על אדם? האם אנחנו מייחסים חשיבות לדרך בה הנראות האישית שלנו משפיעה על הדרך בה תופסים אותנו? [לבוש- כיפה, כיסוי ראש, צניעות; בגדים ייצוגיים- ישיבה חשובה, חתונה; 'מראית עין']
בנוסף לכך, מציע הרב ולדנברג שינוי הלכתי גם בברכות השחר. 
על פי הרמב"ם והשו"ע, אנשים שאינם נהנים מן הברכה, לא מברכים חלק מברכות השחר (עיוור לא יברך 'פוקח עיוורים') כמו כן גם נשים וגרים מברכים ברכות שונות. הרב ולדנברג ממשיך בגישה זאת ומעצב ברכה אחרת לטרנסג'נדרים. 
שינוי זה של הרב ולדנברג פותח שיחה על הפער שקיימים לנו אל מול ברכות מסויימות/ טקסים מסויימים- מה קורה בפער הזה? האם אנחנו מוכנים לקבל אותו או לא? איזה שיקולים עומדים לנגד עיננו?
הרב פרבר: הרב פרבר מבחין בין מצוות עשה שהזמן גרמן לבין חיובים הקשורים לנישואין ויחסי מין. לדעתו של הרב פרבר, חיובי מצוות עשה שהזמן גרמן נובעות מהשיוך החברתי של הגבר, ועל כן הנראות החיצונית והשייכות המגדרית היא שקובעת לחיוב. 
גישתו של הרב פרבר מסדירה, לפחות באופן מסויים, את ההתייחסות החברתית לטרנסג'נדרים במרחב הדתי. לגבי כל המצוות הנעשות בקהילה (מצוות חברתיות)- החיוב נעשה על פי שיוך מגדרי, ולכן מי שנתפס כגבר - הינו גבר מבחינה הלכתית, ומי שנתפסת כאישה - הינה אישה. 

לסיכום,
מה לדעתנו צריכה להיות ההתייחסות לטרנסג'נדרים בקהילה הדתית? כיצד היינו מעצבים את המרחב? 
טרנסג'נדרים מעלים שאלות רבות על התפיסות המגדריות שלנו את עצמנו, מה הופך אותנו לנשים? לגברים? ממה מורכבות זהויות אלו?