מדרשיות שכטר 
          בית המדרש לרבנים ע"ש שכטר בשיתוף קרן לגאסי-מורשה 

"ונהפוך הוא": על משמעות ההיפוך בחג הפורים – דף למנחה

מחברים: הרבּ ד"ר עינת רמון ואסא קידר 
עריכה: אסא קידר וד"ר יאיר פז
 rabschool@schechter.org.il 

מבוא
חג הפורים הוא חג של היפוכים. שיא הרשע המגולם ביהדות כעמלק, קם ונופל בדמותו של המן הרשע. גם גיבורי המגילה, מרדכי ואסתר, עוברים היפוכים, וכן המלך אחשוורוש, השולט מהודו ועד כוש ואמור להיות חזק - מתברר למעשה כאיש חלש. העם היהודי הנרדף הופך למנצח: "אשר ישלטו היהודים המה בשונאיהם". גורלות נטרפים, ועמם משתנים גם האנשים והנשים הנוטלים בהם חלק. 
מן הטעם הזה ניתן לראות במסכה ובתחפושת, אף שנוספו בשלב מאוחר יותר למנהגי העם היהודי ובעקבות השפעות זרות, חלק ממהות החג. 
גם בחיינו ישנם מצבים שבהם הפור מתהפך, הגורל הופך ומהפך בנו. לימוד זה מזמין אותנו לחשוב, תוך כדי שמחת הפורים, על ההיפוכים בחיינו: על גורלנו כעם ששלטונות כאלו או אחרים עלולים להפוך את גורלנו בחטף לחיוב או לשלילה.

רציונל 
בלימוד זה נעמוד על ההיפוכים השונים במציאות הלאומית והאישית. כל חלק בדף מציין היפוך מסוג אחר. 
א. הדף פותח בנושא המרכזי: היפוך הגורל של העם היהודי, שהיה בסכנת השמדה וניצל ואף עלה לגדולה. לצורך כך נקרא את הפסוקים מן המגילה ונדון בהם.
ב. החלק השני מתייחס לנושא היפוך הזמנים - הקשר המעניין ואולי המתעתע, בין חג הפורים ליום הכיפורים, המועד הקדוש ביותר בשנה. המקורות מזכירים שני מועדים אלו כמועדים היחידים שיישארו גם לאחר בוא המשיח. נתהה על המשותף ביניהם, שהרי ככלות הכול, מקורם שונה (האחד מהתורה והשני מאוחר); האחד יש בו כובד ראש, תענית וחשבון נפש והשני מעודד את קלות הראש, ההשתכרות וההתחפשות, השחוק וההילולה. ניתן להציע כי סודם נמצא דווקא בהיותם היפוך והשלמה זה לזה - המילה פור המצויה בשמותיהם ('כיפורים', 'פורים') משמעותה גורל, אולם הגורל אינו כולו בידי שמים; ליחיד ולאומה יש תפקיד מכריע בקביעת העתיד. האדם אחראי לגאול את עצמו ובידיו היכולת לנווט את חייו לטוב או לרע, להצלחה או לחידלון. תיקוני הזוהר מסביר גם כי יום הכיפורים עשוי להפוך לעתיד לבוא ליום של עונג. אבל לא רק בימים אוטופיים, אלא גם בימינו אלה, כאשר אדם עורך שינוי מהותי בחייו הוא מגלה את ניצני העונג של ההשתנות כבר בעת עשיית חשבון הנפש והתענית.  
חג הפורים מדגיש את טבעו של הזיכרון היהודי הנמשך מזה דורות ועל פיו ניתן לעקוב אחר הגורל היהודי העובר תהפוכות רבות.  
ג. החלק השלישי עוסק בנושא היפוך בזהות, הנעשה על ידי התחפשות. נפתח באיסור מן התורה ללבישת בגדי אישה על ידי גבר. ההתחפשות בפורים, שהינה אחד מסימני החג המובהקים, סותרת איסור זה ונראה כי הרמ"א, שהיה מגדולי הפוסקים, התיר את ההתחפשות דווקא משום שאין בכך שינוי מהותי בזהות, אלא שמחה גרידא. גם במקרא עצמו מוזכרות כמה דמויות שהתחפשו, כדי שיוכלו לנהוג אחרת מכפי שהכתיבה להם זהותם המוכרת. למשל, שאול שהלך אל בעלת האוב שהעלתה את דמותו של שמואל; אסתר שהסתירה את זהותה הלאומית והדתית ולבשה מחלצות בארמון בשושן; ומלך ישראל שאמר ליהושפט מלך יהודה להתחפש ולצאת במלחמה. 
נחתום בדיון בתהפוכות אישיות ולאומיות, המתאפיינות בהתגברות על מכשולים ובהפיכת גורלות. 
הפעלות לפורים: החלפת דמויות במשחק וביצירה
ניתן לסיים את הלימוד בפעילות לכל המשפחה, ולילדים בפרט, המאפשרת עיבוד משמעותי של החלפת הזהויות המתרחשת בפורים:
א. לפעילות זו יש להכין תלבושות, אביזרים וחפצים, כגון: מקטרת, צעיף, כובע. 
כל משתתף בוחר כמה פריטים ובונה לו דמות כלשהי שאליה הוא מתחפש. הוא מוזמן להעניק לדמות חיים באמצעות נתינת שם וזהות, יצירת סיפור חיים, כגון ארץ מוצא, מקום מגורים, בני משפחה וחברים, תחומי עיסוק ותחביבים, תיאור הסביבה, וכן לפרט סדר יום וכדומה.
ניתן גם לבקש מהילדים ליצור בעצמם את התחפושות והאבזרים, כהקדמה לפעילות זו. לצורך כך יש להכין מראש בריסטולים, צבעים, גלילי נייר, גביעים, קופסאות קרטון וכדומה.    
ב. לפעילות זו יש צורך בכרטיסיות או בניירות גזורים וצבעים. על כל אחת מפיסות הנייר יש לצייר: פנים, אברי גוף, פרטי לבוש וכו'. כל אחד מהמשתתפים בוחר בתורו כמה כרטיסיות ומהן הוא ייצור דמות כרצונו, שאותה יתאר לפרטים ויספר את סיפורה.  

הנחיות מתודיות: 
בהתאם לזמן העומד לרשותכם ניתן לבחור קטע אחד או כמה קטעים ללימוד משותף, בשני מסלולים אפשריים: 

מסלול א: לימוד משפחתי או חברתי סביב שולחן החג המשפחתי או בקרב חוג חברים, ללא הנחיה מקצועית, כאשר אחד ההורים או אחד החברים משמש כמנחה. לחלופין - בכל פרק נוטל אדם אחר את תפקיד המנחה.
המבנה המודולרי של השאלות מאפשר לכל המשתתפים לנהל דיון בהתאם לרמת הידע, הגיל והעניין. בשלב הראשון נסב הדיון על המקורות עצמם, ובשלב השני נבחן היחס האישי של הלומדים לנושא הלימוד. 
מסלול ב: לימוד בית-מדרשי בעזרת מנחה. בשלב הראשון מכוונות השאלות את הלומדים להיכרות עם הטקסט והעמקה בו; ובשלב השני הן מכוונות לדיון רחב בנושא הלימוד. 

מומלץ לבחור כמה תתי-נושאים ולהתעמק בהם.