דף למנחה חלוץ בפנסיה

לימוד זה שייך לסדרת הלימודים 'ארץ ישראל' העוסקת בשאלה: מהם התנאים לישיבה בארץ ישראל? האם קיומה של מדינת ישראל היום מובטח לה, או שהוא תלוי בהתנהגות המוסרית של העם. הלימוד החל בשיעורים: 'מצוות התלויות בארץ וארץ התלויה במצוות'; ו-'הנני קורא לכם דרור', וממשיך בנושא החלוצים ההולכים לפני המחנה והמקריבים מעצמם, כמציבים עמדה ערכית כנגד אלה הדואגים לעצמם לפני הדאגה לקולקטיב.  

בחלקו הראשון של הלימוד חלוץ בפנסיה? א ראינו כי בקשתם של בני גד ובני ראובן להתיישב בצד המזרחי של הירדן, נענתה רק משום שהם הסכימו תחילה להיות החלוצים שלפני המחנה ולוודא שכל העם יושב לבטח בארצו. קראנו את ביקורתה של נחמה ליבוביץ עליהם, וקראנו בספר עזרא על החלוצים בימי שיבת ציון.
בחלק זה של הלימוד נדון בחלוציות במובנה היום - ראשית הציונות ויישוב ארץ-ישראל. נראה כי למושג זה יש משמעויות של תיקון אדם ועולם, ונבחן האם ישנה זיקת גומלין בין המשמעויות הישנות והחדשות של המושג. נתמקד בשאלות של בנייה, חידוש והליכה לפני המחנה בבניין הארץ. 

בפתיחה נקרא קטע ממכתבו של יוסף חיים ברנר, הבוחן את המצב הקיומי של היהדות בזמנו ואת הצורך בחלוציות מתוך עמדת "האף על פי כן", שהייתה עמדת היסוד של העלייה השנייה פורצת הדרך, העייפה מתלאות יישוב הארץ. נדון בשיחה קצרה על התכנים העולים מקטע זה.

בלימוד בחברותא נקרא פרקים מדברי משה ולד, מוקי צור, ברל כצנלסון, וכן נקרא את התקנון הראשון של קופת החולים של העובדים החקלאיים. נבחן היבטים שונים ביצירתה החלוצית של הציונות הסוציאליסטית. 
באסיף ננסה להגדיר את המושג 'חלוץ' ו'חלוציות', ולאחר מכן נדון בדמות החלוץ המודרני, כפי שהוא מצטייר בספרו של מרטין בובר, 'נתיבות באוטופיה'.