הצעת הנחיה: יצר הכבוד של הלומדים
בארי צימרמן, עלמא

תוכן: 
בשלושת הסיפורים שבדף זה מובלת העלילה על ידי יצר הכבוד של הגיבור. 
בסיפור הראשון מוֹנע רבי יהודה מתלמידי חברו המנוח, ר' מאיר, להיכנס לבית מדרשו, משום שהוא חושש לכבודו. חששו מתאמת כאשר נכנס לבית מדרשו בעל כורחו סומכוס, תלמידו של ר' מאיר, ומביא עמו מסורת הלכתית מאתגרת מבית מדרשו של רבו המנוח (הפרטים ההלכתיים יידונו בהערות לסיפור). כעסו של ר' יהודה מתעורר. ורבי יוסי חברו מגיב בהצעה להעדיף לימוד משותף, לשם חידודה של תורה, על פיצול והפרדה.
בסיפור השני מציג תלמיד שאלה לפני רבו, וחוזר ומקשה מבלי לשים לב ששתיקת הרב מעידה על מצוקה. הרב אינו יודע את התשובה אך חושש להודות בכך ולהתבזות בפני תלמידו. לאחר שהרב מתוודה מסתבר שהחשש לאבד את ערכו בעיני תלמידיו דחופה וקריטית יותר מסוגיית הלימוד, ואולי אף משתקפת ממנה.
בסיפור השלישי מספר עגנון, בשמו של הרב יצחק ניסנבוים, על שני חברים שלמדו בחברותא ולא הפסיקו את הלימוד גם כאשר פרץ ביניהם ריב גדול.

דרך ההנחיה:
א.	את הסיפור הראשון, המסובך יותר מבחינה הלכתית, ילמדו יחד במליאה, תוך פירוש ההיבטים ההלכתיים. בדיון בסיפור יוזמנו המשתתפים להציע פירושים לביטויים: "לקפחני בהלכות", "קנתרנין", 'דחק', 'כזית מן המת', ועוד. מתוך הפירושים יתבררו משמעויותיו האפשריות של הסיפור בתוך הדיון.
ב.	הסיפור השני יילמד בחברותא. הלומדים יונחו לחפש קשר בין תוכן שאלתו של רב זוטרא בר טוביה על דברי דוד האחרונים והראשונים, לבין תגובתו הנסערת של רב יהודה.
ג.	בדיון האסיף ישמיעו הלומדים הדים מן הלימוד בחברותא, והקבוצה תקרא בצוותא את סיפורו של עגנון על הרב ניסנבוים. הלומדים ישוו בין סיפור זה לסיפורים התלמודיים. 
ד.	לסיום יתבקשו המשתתפים להציג את החיבור שלהם בין תוכן הלימוד לחוויותיהם כלומדים בבית מדרש ולברר מה מקומו של יצר הכבוד שלהם בלימוד.