ט"ו בשבט ותיקון עולם
מרכז יעקב הרצוג

הצעת הנחיה: 
רציונל תוכני:
ט"ו בשבט עבר גלגולים ושינויים במהלך הדורות – לאחר היכרות קצרה עם גלגולי החג יתמקד הלימוד בייעודו של האדם בעולם – לתקנו ולשמרו, ובמשמעות של ייעוד זה לחיינו כיום.

על המקורות:
המקורות מייצגים קולות שונים, מתקופות שונות ורחוקות, העוסקים ביחסי האדם וסביבתו. הם מובאים לפי רצף רעיוני מתפתח: הייעוד המקראי של האדם, הכישלון של האדם, וקשריו של האדם עם סביבתו הפיזית והאנושית כאחת.

הרחבה: המדרש על רבי עקיבא וטורנוסרופוס
המדרש מציג שתי תפיסות מנוגדות – טורנוסרופוס הרומי מנסה שוב ושוב לקנטר את רבי עקיבא ולהראות לו את הגיחוך ואת האבסורד שבתפיסה היהודית. רבי עקיבא מציג תפיסה מורכבת, שנותנת מענה לקנטורים הללו.
מעבר לסיפור הספציפי, מעלה המדרש שאלה עקרונית – מה ייעודו של האדם בעולם?
רבי עקיבא מציג תפיסה שלפיה העולם נוצר במכוון לא מושלם, וזאת כדי שגם הוא וגם האדם יוכלו להיות בתהליך מתמיד של תיקון והתקדמות. תפקידו של האדם לשפר את הבריאה [ותפקידו של העולם הלא מושלם ושל המצוות הוא לסייע לאדם לשפר את עצמו ('לצרף אותם בהן"). כשם שהוולד לא יוצא מבטן אמו כשהוא מהול ויש לסייע לו בחיתוך חבל הטבור, כך יש לפעול לשיפור ולשכלול האדם והעולם. באמצעות המצווה של היהדות משפר האדם את עצמו ואת יחסיו עם הסובבים אותו. 

תיאור מתודי:
שאלת פתיחה
כיצד אנו חוגגים את ט"ו בשבט? האם ישנה רק דרך אחת לחגוג את החג?
היכרות עם החג:
לאחר מכן, יפזר המנחה ברחבי החדר כמה מקורות לחג: ט"ו בשבט כראש השנה לאילנות (משנה, מסכת ראש השנה פרק א, משנה א).
•	ט"ו בשבט כחג קבלי שעורכים בו סדר ט"ו בשבט (ספר 'חמדת הימים', איזמיר 1731-1732). הצעה חלופית – להניח צילום של סדר ט"ו בשבט ולתאר את התפתחות הסדר כחלק מעולמם של מקובלי צפת במאה ה-16.
•	ט"ו בשבט כחג נטיעות ציוני – צילום של נטיעות בקיבוץ גת בשנת 2005 (או כל צילום אחר)
מתוך אתר פיקוויקי
הצעה חלופית – להניח עציץ בחדר.
•	ט"ו בשבט כיום ההולדת לכנסת -  צילום הישיבה החגיגית של הכנסת לרגל ציון 61 שנים להקמתה.

מתוך אתר פיקוויקי

•	ט"ו בשבט כחג לשימור הסביבה – צילום ערימת אשפה, אוויר מזוהם וכדומה או של מוצרים ממוחזרים. הצעה חלופית – להניח מוצרים ועטיפות המקשות על שמירת הסביבה (שקיות ניילון, כלים חד פעמיים וכד').

דיון במליאה
מהן משמעויות החג?
מדוע, לדעתכם, נתפס ט"ו בשבט באופנים כה רבים בתקופות שונות?
האם קיים קשר בין משמעויותיו השונות?  

סיכום ביניים
בכל תקופה מקבל החג משמעויות אחרות, המדברות אל לבם של אנשי התקופה ומבטאות את תקוותיהם ואת ערכיהם. 
ט"ו בשבט מבטא את הקשר לאדמה, את הדאגה לעולמנו ואת הקשר לארץ ישראל. בכל משמעות שניתנה לחג, בולט תפקידו של האדם – האדם הוא זה שפועל על-מנת לעבד את האדמה, לשמור עליה ו/או לשמור על קשר רגשי אליה. [

לימוד בקבוצות
נתחלק לשלוש קבוצות קטנות, שידונו בקשר שבין האדם לאדמה, מזווית שונה. 
בכל אחת מהקבוצות ידונו בכל שלושת המקורות על-פי השאלות הנלוות לו. 
המקורות:
א.	"לעבדה ולשמרה" – ספר בראשית, פרק ב, פסוק טו. 
ב.	"בראשית" – שיר מאת חיים חפר.
ג.	המדרש על רבי עקיבא וטורנוסרופוס – מדרש תנחומא, פרשת תזריע סימן ז'.

אסיף במליאה
כל קבוצה תציג בקצרה את התובנות שעלו בעקבות לימוד המקורות.

דיון במליאה
האם יש לנו אחריות על שמירת הטבע? ממה נובעת אחריות זו?
אילו תופעות והתנהגויות חשוב, לדעתכם, לשנות ביחס לטבע?
היכן בחיי היומיום שלנו אנו עוסקים (או יכולים לעסוק) בשמירה על הטבע?
האם "תיקון העולם" שנדרש מהאדם ביחס לטבע (על פי הכתוב בספר בראשית) נדרש מאתנו גם בתחומים נוספים של חיינו? אילו? 

סיכום
המקורות מעלים את השאלה, האם האדם נוצר כדי לשמור על העולם, או העולם נוצר כדי לשרת את האדם, והוא רשאי להשתמש בו]. על פי ספר בראשית, האדם נברא אחרון ותפקידו לשמור על העולם שיצר האל. אך התרבות היהודית אינה שואפת רק לשמור על הטבע – היא רואה חשיבות בשכלולו ובשיפור חייו של האדם, הן מהבחינה הפיזית והן באשר לשיפור יחסיו עם בני האדם שסביבו. העולם לא נברא מושלם ולכן יש לשאוף ל"תיקון עולם" – לשיפור הקשרים בין בני האדם וליצירת קשרים של צדק וחמלה בין בני האדם.
השאיפה ל"תיקון עולם" נוגעת לכולנו, ודורשת מאתנו לחפש את המקומות הראויים לתיקון, ולפעול למען תיקונם.