מי אוהבת את השבת הצעת הנחיה:
מרכז יעקב הרצוג

הצעת הנחיה: 

רציונאל תוכני:
שבת היא יום המנוחה המוסכם בחברה הישראלית, מזה דורות. השבת היא גם "חידוש" שתרמה התרבות היהודית לעולם ולמרות שנדמה שהיא מובנת מאליה, אין היא כזו – יום מנוחה לכל הוא חידוש, שגם בימינו אינו קיים בכל תרבות ובכל חברה.
למרות היותה של השבת יום מנוחה כמעט מוסכם בחברה הישראלית, הרי שאופי המנוחה ויציקת תוכן ליום השבתון שונה במגזרים השונים של ישראל; השבת היא ביטוי מובהק לשונות ולריבוי הפנים של החברה בישראל והיא מוקד לדיון ולוויכוח בחברה הישראלית. השבת מעלה דילמות סבוכות , כמו – האם יום מנוחה לכל מאפשר יום מנוחה ובילוי למעוניינים בכך? מהו אופי השבת בציבוריות הישראלית – הרצוי מול המצוי? וכד'.

תיאור מתודי:
פעילות זו נועדה במקורה למפגש נוער בעל זהויות יהודיות שונות: דתי, חילוני, מסורתי וכד'.
במפגש שכזה מתחדדים ההבדלים באופי השבת ובדעות על אופייה הציבורי של השבת.
עם זאת, לימדו על משמעותה של השבת ודרכי עיצובה הפרטיות והציבוריות עשוי להיות בעל משמעות רבה גם בקבוצות הומוגניות יותר.

פתיחה
•	המנחה יפזר ברחבי החדר מוצגים שונים הקשורים לשבת: עיתונים, גרעינים, סידור, ספר, כדור, חולצה חגיגית, כיפה, יין וכוס קידוש, תמונה של שולחן ערוך בחגיגיות, פמוטים, חלה וכד'.
•	כל משתתף יבחר חפץ שאתו הוא מזדהה.
•	המנחה יערוך סבב בין המשתתפים, בו כל משתתף יסביר את בחירתו.
לימוד בזוגות
•	כל זוג משתתפים יקבל את מקורות הלימוד.
•	כל משתתף יבחר שני מקורות איתם הוא מזדהה.
•	כל משתתף יסביר לבן/בת זוגו את בחירתו.
•	הזוגות ילמדו ביחד את המקורות שבחר כל אחד מהם.

פעילות בזוגות
כל זוג יתבקש לתכנן את השבת האידיאלית מבחינתו: מבחינת מקום, זמן, שותפים, מזון ותוכן מעשי של השבת.

דיון במליאה
המנחה יבקש מהזוגות לספר על השבת שתכננו ועל תהליך קבלת ההחלטות.

שאלות לדיון:
•	מה היה קל בתכנון השבת? 
•	באילו קשיים נתקלתם במהלך התכנון וכיצד התמודדתם עם קשיים אלה?
•	למי מבין בני הזוג היה קשה יותר בבניית השבת המשותפת? מדוע?
•	מה הקשר בין אופי השבת המתוכננת לבין המקורות שבחרתם?
•	האם יש סיכוי לשבת כזו להתקיים במציאות הישראלית? באילו תנאים? 
•	האם לדעתכם זו מטרה חשובה? מה ניתן לעשות  כדי לקדם מטרה כזו? 

סיכום קבוצתי
בפני המנחה עומדות שלוש אפשרויות לפעילות סיום:
אפשרות א' – עיצוב משותף של "שולחן שבת" כייצוג ליחד בעל אופי יהודי ישראלי.
אפשרות ב' - כל אחד מחברי הקבוצה מקבל נר ואומר ברכה או תפילה אישית לכבוד השבת.
אפשרות ג' – שירה משותפת – "שבת בבוקר יום יפה", "לכה דודי", "מי אוהב את השבת" וכד'.

על המקורות:
המקורות מציגים ביטויים שונים של השבת, מתקופות שונות: השבת בתנ"ך, בספרות חז"ל, בתפילה וכן השבת בספרות המודרנית .
סדר המקורות בדף הלימוד הוא כרונולוגי, אך אין הוא מחייב את הלומדים, המתבקשים לבחור שניים מתוך המקורות, על –פי השקפת עולמם.

•	הרחבה והסבר למקור א' - שמור את יום השבת לקודשו
מקור זה מביא את הציווי על שמירת השבת מעשרת הדיברות (ספר דברים). הציווי מזמין את הלומדים להתייחס למושג הקדושה, לפרש את שמירת השבת וכן ללמוד על טעמי הציווי. בנוסף, קריאת הפסוקים מזמנת הזדמנות לבחון את מהפכנותה של השבת: יום שבתון לכל, במחזוריות קבועה. 
•	הרחבה והסבר למקור ב' - נשמה יתירה
מקור זה מביא את ייחודה של השבת ואת השפעתה המבורכת על האדם: דבריו של שמעון בן לקיש מבוססים על הפסוק "וביום השביעי שבת וינפש" (שמות פרק ל"א, פסוק ט"ז); "וי" הוא ביטוי לצער ו-"נפש" הוא הן נשמתו של האדם והן יכולתו לנוח ולהתענג. מכאן מסביר שמעון בן לקיש את הנשמה היתרה כמאפיין ייחודי לשבת, וכן את הצער על לכתה, בתום השבת.
לקשי, בדבריו בתלמוד, פונה לכיוון רוחני. לעומתו, פירוש רש"י לתלמוד מפרט את "הנשמה היתירה" כעניין פיסי המשפיע על רוחו של האדם.

•	הרחבה והסבר למקור ג' - לכה דודי
"לכה דודי" הינו פיוט שחיבר המקובל רבי שלמה אלקבץ בצפת במאה ה-16. 
הפיוט מבוסס על הנאמר בתלמוד הבבלי -  
רבי חנינא מיעטף וקאי אפניא דמעלי שבתא, אמר: בואו ונצא לקראת שבת המלכה. 
רבי ינאי לביש מאניה מעלי שבת, ואמר: בואי כלה בואי כלה.
(תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קיט, ע"א).
ובתרגום-
"רבי חנינא היה מתעטף ועומד בערב שבת והיה אומר: 'בואו ונצא לקראת שבת המלכה', ורבי ינאי היה לובש את בגדי השבת ואומר 'בואי כלה בואי כלה'".
הפיוט נפוץ והתקבל במהירות בכל תפוצות ישראל והוא חלק מרכזי מתפילת קבלת השבת, הנערכת בערבי שבת בבתי הכנסת השונים. 
הפיוט מתאר את הערגה והתקווה שנוסכת השבת בשומרים עליה. השבת מתוארת ככלה אהובה המגיעה אל הדוד, האהוב, המחכה לה – משל לשומרי השבת השמחים לקראת השבת המגיעה. השבת נקשרת לגאולה, ליציאה מחושך לאור ומעצב לשמחה.

•	הרחבה והסבר למקור ד' - שבת בבוקר יום יפה
השיר מבטא אווירה משוחררת ורגועה, שמצד אחד יש בה יכולת בחירה והיעדר מחויבות ומצד שני יש בה קביעות טקסית אישית-משפחתית.

•	הרחבה והסבר למקור ה' - יושבים אל שולחן המשפחה
הוגה הדעות אליעזר שבייד מרבה לעסוק במשמעותם של מעגל השנה מעגל החיים היהודיים לתרבות היהודית-ישראלית כיום;הוא מנתח את מכלול הערכים שמסמלים החגים והמועדים וכיצד השתנו ערכים אלו במרוצת הדורות, או כיצד נוספו להם ערכים נוספים, המבטאים את ערכי הדור שהשתנו. בנוסף, שבייד מרבה לעסוק באתגר קיומם של מעגל השנה ומעגל החיים בחברה הישראלית כיום, על ריבוי פניה ועל השינויים שהיא עברה עם הקמתה של מדינה ריבונית ועם קיומה של יהדות חילונית, שאינה חשה מחויבת לקיום מצוות אך מתמודדת עם קיומה של מסורת, תרבות והמשכיות יהודית.