בית מדרש אלול

האדם בגן-עדן: ראשית ההתפתחות האנושית

עזר למנחה 

תקציר הדף:
לימוד זה הוא הראשון בסדרה בת שני חלקים, העוסקת בסיפור גן עדן. נתבונן בדמויותיהם של הגיבורים הראשיים במחזה שמוצג לראשונה מעל בימת ההיסטוריה האנושית, ובעלילה המתפתחת כסמל למרכיבי הנפש ולהתפתחות האדם – תחילה מתוך נקודת מבטם של הלומדים, ואחר כך בראי פרשנויות קלאסיות ומודרניות. נפתח ב'קריאה יחפה' של הפסוקים ונעבור לשאלות של אתיקה שמעלה הרמב"ם עד התפתחות המיניות האנושית מנקודת מבטה של הפסיכולוגיה המודרנית (פרויד).

דרך הלימוד :
שיטת הלימוד היא קריאה משותפת של המקורות והעלאה חופשית של תובנות, שאלות, פרשנויות ותגובות שונות של המשתתפים. המטרה היא ליצור שיחה משמעותית, הקשבה ודיאלוג בין הלומד למקורות ובינו לבין שאר הלומדים בחברותא, לבדוק יחד אפשרויות שונות להבנת הכתוב, לפרש אותו, לפגוש אותו, להגיב ולהתייחס אליו באופנים שונים (אישיים-קיומיים, פוליטיים, אסתטיים, אתיים, רוחניים, סמליים, אסוציאטיביים וכדו'). 

הלימוד המקובל ב'אלול' מורכב מפתיח ולימוד מונחה במעגל משותף, אחריו חלוקה ללימוד עצמאי בחברותא, וחזרה לשיחה קבוצתית באסיף. 

הצעה לפתיח: 
המנחה מציג את נושא הלימוד, ומקשר לקונטקסט (לימוד קודם, אירועי החיים). רצוי לפתוח את הלימוד בקריאה משותפת של אחד המקורות ולשוחח עליו, תוך העלאת שאלות, מחשבות ותגובות של המשתתפים. 
כהכנה ללימוד בחברותא הוא יציג את המקורות שבדף הלימוד ויוסיף רקע רלוונטי (היסטורי, ביוגרפי, ספרותי) ושאלות מנחות. לעתים מוסיפים מתַאבֵּן, לדוגמה: קטע מוזיקלי, ספור אישי, מדרש תמונה, שיח בזוגות במעגל על מושג מרכזי בלימוד, וכדו'.

בפתח הלימוד נקרא את הפסוקים המקדימים את סיפור גן עדן (פרק ב' פסוק כה): 'ויהיו שניהם ערומים האדם ואשתו ולא יתבוששו'. נשאל את הלומדים, מה היה מצבם של אדם וחוה בשלב זה של הסיפור?
נציג מעט משמעויות שניתנו לסיפור גן עדן כסיפור ראשיתי מכונן של ההיסטוריה האנושית: הנצרות ראתה באכילה מעץ הדעת 'חטא קדמון' שהותיר את האדם לאורך כל ההיסטוריה במצב של היזקקות מתמדת לגאולה חיצונית. גם בעיניים יהודיות אפשר לראות שפירוש מעשה גן העדן מבטא בעצם את עמדתו של הפרשן על טיבו וערכו האידיאלי של האדם או המציאות האנושית, כפי שנראה בהמשך הלימוד באופן בולט אצל הרמב"ם.  כעת נשאל את הלומדים בקצרה מה האסוציאציה שלהם לגן עדן, לאיזה מרחב היא לוקחת אותם. ואז נפנה ללימוד.

חברותא: 
אחד הלומדים קורא קטע בקול, והחברותא דנה בו: החל בהבנת הפשט, שימת לב למילים בולטות או מוזרות, פנייה לספרי עזר (אנציקלופדיות ומילונים), העלאת פרשנויות אפשריות, השוואה למקורות אחרים שבדף, ועד לנגיעות אישיות וציבוריות במקום שבו 'הטקסט פוגש אותנו', את ערכינו וניסיוננו. זוהי גם הזדמנות להיכרות, ל'הקשבה פעילה' והפניית שאלות אל החברותא. 
בדף הלימוד ישנן שאלות המנחות את הלימוד ומציעות ללומדים נתיב של דיון, עם זאת כל חברותא רשאית להתמקד בשאלות העולות אצל משתתפיה, ולדון בהן כרצונה. 

זהו לימוד אקטיבי שבו כל לומד אחראי לדרוש מעצמו, לצלול פנימה, להרהר בקול ולשתף במחשבות ורגשות שעולים בו, כדי לגלות ולהפיק את הטמון בעומקי הכתוב. לא להתבייש, ולא לפחד כלל! אם המעוף, הכּנות, התעוזה והיצירתיות של חכמינו ונביאינו, סופרינו וצדיקינו מן העבר יפגשו באלה שלנו... עם ישראל חי! כך אפשר 'לגדול' באמת ולקבל השראה מעיון במקורות ישראל, ובאותה עת להרחיב את טווח המשמעויות הגלומות בהם, על ידי הוספת נקודת המבט הייחודית שלנו. כל לומד מוזמן להסכים או לחלוק על הכתוב, להבין אותו אחרת או להיבנות ממנו, להסמיך אליו את ניסיון חייו, ולהמשיך בכך את 'תרבות המחלוקת' ואת 'תרבות המדרש' היהודית לדורותיה.

התייחסות למקורות שבדף הלימוד: 

המקור הראשון בלימוד הוא פשט הסיפור, כפי שהוא מובא בתורה ללא פרשנים. הקוראים מוזמנים להיות פרשנים ראשונים ולברר עם עצמם מה תופס את עיניהם ומקבל משמעות מיוחדת.
בשלב השני של הלימוד יוצאים הלומדים מגן עדן עם שני כיווני פרשנות. הראשון של הרמב"ם, רציונליסט, המעמיד במקום הגבוה ביותר את השכל. הוא אינו מקבל את האפשרות שהשכל הוא תוצאה של חטא, אלא להפך - לדעתו אדם נולד עם 'צלם' אלוהים – כלומר עם יכולת להבחין בין אמת לשקר. לאחר החטא ירד האדם שלב ממדרגת השכל המוחלט אל דרגת האתיקה – הבחנה בין טוב ורע. מהאפשרות להיות כמלאך או פילוסוף שעוסק רק באמת העירומה, אל אדם אנושי שנאלץ לעסוק גם בגוף העירום. 
פרויד והפסיכולוגיה המודרנית רואים בסיפור גן עדן סיפור קלאסי של התבגרות ומעבר התפתחותי מהמצב הילדי נטול תודעת מיניות ובושה, אל השלב הבוגר שכולל פיתויים, איסורים, מודעות, עונשים ומחירים על חטאים. זוהי ההתבגרות מינית המיוצגת על ידי הנחש. גם התוספתא רואה בנחש מפתה אולטימטיבי, סמל לכל פיתוי.
הרמב"ם ראה את העיסוק באתיקה כירידה מהמצב האידיאלי. הפיתוי המיני אינו רק פוטנציאל לחטא אלא גם מאפשר מיניות מפותחת כפי שבא לידי ביטוי מיד עם היציאה מגן עדן.
המקורות הללו מצטרפים לשתי הרשויות שלפי פרויד ניצבות בקונפליקט אנושי מתמיד - הפיתוי והאיסור (אפשר להרחיב את הדיבור על המתח שבין ה'איד' – הליבידו, החלק היצרי, מול הסופר אגו, הרשות המופנמת המכתיבה מה מותר ומה אסור ומגבילה את תשוקותיו של האיד).

אסיף: 
חזרה למעגל המשותף ואיסוף 'פירות הלימוד' של החברותות. 
לאסיף ייתכנו צורות שונות: אפשר לפתוח בשאלה ממקדת של המנחה או להזמין שיחה חופשית של הלומדים. אפשר להזמין את נציגי החברותות לשתף את הקבוצה בדיון משמעותי שהתפתח בהן. לחלופין, אפשר לבקש מהלומדים התייחסות לקטע מסוים שהם רוצים להקריא ולהגיב עליו (מתוך הזדהות, פרשנות, הסתייגות, תובנה, שאלה, וכדומה). מומלץ שהמנחה יסכם את הלימוד ואת הכיוונים שעלו בו.

באסיף הפעם נתמקד במשמעויות האכילה מפרי עץ הדעת בעיני הלומדים. ברקע יהדהדו שתי הפרשנויות שראינו במהלך הלימוד. כיצד הם רואים את האדם האידאלי? האם הוא אינטלקטואל החף מעיסוק אתי או אסתטי, כפרדיגמה של הרמב"ם?  
מצד שני, מהו המצב לאחר החטא? איזו תמונה מציעה לדעתם הפרשה והפרשנים?
כיוון אפשרי: מה משמעות סיפור הפיתוי וחציית קו האיסור (ואחר כך גירוש)? מה זה מלמד על האדם ועל המצב האנושי?