Ingunn Størksen, Ragnhild Lenes, Svanaug Lunde, Janine Anne Campbell og Ingrid Midteide Løkken

Sosial og emosjonell utvikling og livsmestring

Ressursbok for barnehagen

Illustrasjoner: Tiril Valeur

Forord

Denne boka er utviklet i en samproduksjon mellom barn, barnehagelærere og forskere i forskingsprosjektet SELMA. Dette prosjektet konkretiserer avsnittet «Livsmestring og helse» i Rammeplan for barnehagen (Utdanningsdirektoratet, 2017, s. 11) og har særlig vekt på de sosiale og emosjonelle områdene og mestring. Mer spesifikt er ressursboka laget for å fremme samspill, engasjement, livsglede, mestring og anerkjennelse i barnehagen, og dette er også kjerneområdene i SELMA.

Forskningsprosjektet har hatt tre store mål:

å utvikle barnevennlige kartleggingsverktøy innen kjerneområdene til bruk i forskning

å utvikle et materiell for barnehager knyttet til SELMA sine kjerneområder

å teste ut materiellet i et stort felteksperiment.

Boka du nå holder i hånda, er en del av hovedmål 2 – å utvikle materiell, og barnehager som er med på å prøve ut materiellet, bidrar også til hovedmål 3 – å teste ut materiellet. Som en støtte til boka finnes det filmer og forelesninger og en videreutdanning. Et annet resultat fra SELMA er barneboka Snart skolebarn – vennskap, mestring og følelser, som også er gitt ut på Cappelen Damm.

Forskningsprosjektet SELMA ledes og drives av forskere ved Læringsmiljøsenteret og Handelshøgskolen ved UiS. I tillegg er barnehagestiftelsen Kanvas og barnehagene i Sandnes partnere i prosjektet. Vi vil takke alle de fantastiske medarbeiderne fra disse enhetene som har bidratt i alle fasene i forskningsprosjektet. En stor takk rettes til barn og ansatte i utvalgte barnehager i Sandnes og til Kanvas som har hjulpet oss med å pilotere, revidere og filme leker og aktiviteter til denne ressursboka. Takk til barna i Hannes lekestue som også har bidratt i filmene. Sture Mønnich og Nils Christian Fossdal samt Pål Berg Mortensen og Lisa Ravna Rørmoen og deres team fra Screenstory må takkes for strålende arbeid med å produsere filmer. Og hjertelig takk til Tirill Valeur for fantastiske illustrasjoner i denne boka og i resten av materiellet. Prosjektkoordinatorene Mads Olsen og Ann Kristin Kolstø-Johansen, og kommunikasjonsrådgiver Ina Midttveit takkes for grundig arbeid med formidling, framdrift og struktur. Forlagsredaktørene Inger Johanne Holth og Mary-Ann Hjemdahl har ledet dette bokprosjektet med stø hånd – tusen takk.

Vi er svært takknemlige for at forskningsprosjektet SELMA er støttet av Norges forskningsråd og Sparebankstiftelsen DNB. Uten disse bevilgningene hadde det ikke vært mulig å gjennomføre forskningsprosjektet og å utvikle materiellet.

Ingunn Størksen

Prosjektleder for SELMA

Mari Rege

Medvirkende prosjektleder for SELMA

Husk at alle aktiviteter og pedagogiske tilnærminger i denne boka er forslag. Du som pedagog må alltid bruke ditt faglige skjønn og tilpasse aktiviteter til din barnegruppe.

Lykke til!

www.selmabarnehage.no

SELMA

Sosial og emosjonell utvikling og livsmestring i barns første leveår

Barn kommer til verden som sosiale vesener. Det første en nyfødt baby ser etter, er blikket til omsorgspersonene rundt seg. Gjennom blikkutveksling og sensitiv omsorg og stell dannes det fort sterke tilknytningsbånd mellom barnet og foreldrene. Disse viktige emosjonelle båndene former barnets relasjonsforståelse for resten av livet. I foreldrenes armer og omsorg føler barnet seg trygt og får støtte til sin emosjonelle regulering. Dette danner grunnlaget for senere sosial og emosjonell utvikling. Etter familien er barnehagen den viktigste arenaen for barnas utvikling, og det er også her de får bryne seg på mange nye utfordringer som bidrar til sosial og emosjonell utvikling og mestring. Dette er viktige utviklingsområder for resten av livet.

I de senere årene har vi stadig fått mer dokumentasjon for barnehagens betydning for barns muligheter, og det er bred enighet om at barnehagen må og skal ha et stimulerende og trygt leke- og læringsmiljø der barna blir gitt muligheter til vekst og utvikling på alle områder. Dette kalles også god barnehagekvalitet. Nøkkelen til å skape god kvalitet i barnehagen er høy kompetanse og refleksjonsevne i hele personalgruppa. Denne ressursboka er laget med tanke på å støtte personalet i barnehagen i deres faglige utvikling. Personalets faglige kompetanse kan ses som grunnmuren for barns utvikling på det sosiale og emosjonelle området og danne en opplevelse av mestring og fremtidstro.

Intensjonen med SELMA er å skape en god hverdag for barna der de får utvikle seg på det sosiale og emosjonelle området og oppleve livsmestring. Barna skal få kjenne glede, mestring og vennskap i lek og samhandling med andre. Rammeplanens kapittel «Livsmestring og helse» er utgangspunktet (Utdanningsdirektoratet, 2017, s. 11):

Barnehagen skal ha en helsefremmende og forebyggende funksjon og bidra til å utjevne sosiale forskjeller. Barnas fysiske og psykiske helse skal fremmes i barnehagen. Barnehagen skal bidra til barnas trivsel, livsglede, mestring og følelse av egenverd og forebygge krenkelser og mobbing. Om et barn opplever krenkelser eller mobbing, må barnehagen håndtere, stoppe og følge opp dette. Barnehagen skal være et trygt og utfordrende sted der barna kan prøve ut ulike sider ved samspill, fellesskap og vennskap. Barna skal få støtte i å mestre motgang, håndtere utfordringer og bli kjent med egne og andres følelser.

SELMA støtter dermed arbeidet med å implementere disse viktige temaene i barnehagen. For at barna skal få oppleve glede, vennskap og mestring, er det viktig å styrke deres sosiale og emosjonelle utvikling. Barn som er kompetente på det sosiale og emosjonelle området, vil bidra til et positivt klima rundt seg, som igjen påvirker barnet positivt og bidrar til livsglede, mestring og vennskap. Personalet i barnehagen og deres kompetanse er avgjørende for at denne typen stimulering skal kunne skje.

Denne ressursboka fokuserer på de eldste barnehagebarna og overgangen til skolen, men kan gjerne tilpasses og brukes med alle barn på «stor-avdeling» (barn i alderen 3–5 år). Materiellet strekker seg over et helt barnehageår og er delt i fem kjerneområder: samspill, engasjement, livsglede, mestring og anerkjennelse. For hvert kjerneområde presenteres først aktuell teori og deretter forslag til aktiviteter og pedagogisk tilnærming knyttet til det aktuelle området. Tanken er å bidra til faglig refleksjon på disse områdene blant alle som jobber med femåringene. Pedagogisk leder har en sentral rolle i å planlegge og veilede i samarbeidet med det øvrige personalet.

Kjerneområder og overordnet modell

Noen viktige temaer utpeker seg på tvers av teorier om sosial og emosjonell utvikling og livsmestring: samspill, engasjement, livsglede, mestring og anerkjennelse. Disse temaene er også sentrale i Rammeplan for barnehagen og har derfor blitt valgt ut som kjerneområder i den teoretiske modellen for SELMA, se perlearmbånd i figur 1 under. Kjerneområdene er tett sammenvevd og relatert til hverandre – akkurat som perlene i et perlearmbånd. Den første bokstaven i hvert av kjerneområdene danner ordet SELMA, som gjør det enkelt å huske de ulike delene.

Figur 1 Kjerneområdene i SELMA er illustrert gjennom et perlearmbånd. Kjerneområdene (perlene) inkluderer samspill, engasjement, livsglede, mestring og anerkjennelse. Armbåndet er brukt som et symbol på at kjerneområdene henger uløselig sammen og påvirker hverandre.

Tabell 1 Alle kjerneområdene i SELMA med sentrale undertemaer. Undertemaene berører viktige opplevelser og utviklingsområder hos barn som ligger til grunn for at barnehagen kan fremme samspill, engasjement, livsglede, mestring og anerkjennelse.

Samspill

Engasjement

Livsglede

Mestring

Anerkjennelse

Tilhørighet

Følelser og empati

Selvregulering

Lek

Flyt

Samarbeid

Trivsel

Mening

Humor

Lærende tankesett

Optimisme

Resiliens

Selvbilde

Se andre

Selvhevdelse

Ulike teorier vil bli presentert i boka, men når det gjelder SELMA sin overordnede modell (armbåndet), er det særlig disse teoriene som ligger til grunn:

Hallowells fem forutsetninger for glede hos barn: tilknytning, lek, øvelse, mestring og anerkjennelse (Hallowell, 2002).

Seligmans teori om menneskelig trivsel og velvære, PERMA, inkluderer positive følelser, engasjement, relasjoner, mening og måloppnåelse (Seligman, 2012).

Elliott og Gresham sin teori om sosial kompetanse inkluderer empati, selvkontroll, ansvarlighet, selvhevdelse og samarbeid (Elliott og Gresham, 2002).

Dweck og Seligmans teorier omhandler lærende tankesett og optimisme (Dweck, 2007; Seligman, 1990).

Gjennomføring

I den videre teksten vil vi beskrive den praktiske gjennomføringen av SELMA. Først viser vi til hvem som er målgruppa i barnehagen, hvorfor SELMA er viktig for denne gruppa, og hvordan barnehageåret er strukturert. Videre omtales de viktige verdiene omsorg, lek, læring og danning fra rammeplanen. Så drøfter vi personalet som rollemodeller for barna og hvordan barn utvikler seg gjennom lek. Til slutt går vi nærmere inn på samtalebasert lesing, som vil være en sentral komponent ved gjennomføring av SELMA.

De eldste i barnehagen

Det siste året i barnehagen er viktig og spennende for barna. De ser fram til å få være eldst i barnehagen og «gru-gleder» seg ofte til det som skal skje videre i skolen. I overgangsfasen til skole og SFO er barnas sosiale og emosjonelle utvikling svært viktig. Barna trenger en tro på seg selv i møte med nye sosiale og faglige utfordringer. På skolen og på SFO får de i større grad selv ansvaret for å løse sosiale utfordringer. De må forholde seg til nye skolekamerater og inngå i en ny gruppe: den nye klassen. Her utgjør hvert barn en viktig del, og alle kan bidra til et trygt og godt klassemiljø. På skolen og SFO får barna mange nye lærere og SFO-medarbeidere å forholde seg til, og sosiale og emosjonelle ferdigheter blir avgjørende.

Selv om det først og fremst er skolens oppgave å sørge for at hverdagen er tilpasset de nye førsteklassingene, vil det også være en fordel for barna om de har sosiale og emosjonelle ferdigheter og mestringstro som gjør det lettere for dem å tilpasse seg livet i første klasse. På skolen og SFO vil barna bli utfordret i nye faglige oppgaver og temaer, og evnen til å ikke gi opp vil gi dem pågangsmot til å håndtere den nye hverdagen. Sosiale ferdigheter som det å samarbeide og hjelpe andre kommer godt med for eksempel i gruppearbeid i klasserommet, i formingsaktiviteter, på tur og på SFO.

For femåringene i barnehagen anbefaler vi egne samlinger, og dette praktiseres også allerede i de fleste barnehager. Egne samlinger for de eldste gir mulighet til å forberede dem på hva som venter i skolen, og til å styrke deres sosiale og emosjonelle utvikling før skolestart. De eldste bør få tid til å være sammen med barn på sin egen alder, og de bør få rom til å strekke seg mot nye muligheter som venter i skolen. Samlinger med femåringene kan gi viktige felles opplevelser som bidrar til fellesskap og tilhørighet. Det kan for eksempel være aktivitetsdag, turdag, sang og musikk, formingsaktiviteter, eller prosjektarbeid. Bilder som synliggjør aktiviteter og det å snakke om «vi» som er sammen og «våre» opplevelser, kan bidra til fellesskapet.

På skolen må barna bli kjent med mange nye barn og nye lærere. Gjennom lek og aktivitet i ulike smågrupper i barnehagen får femåringene erfaring med å bli kjent med ulike barn som de kanskje ikke velger under fri lek, og dette kan gi verdifull erfaring.

Rammeplanen vektlegger at barn skal få en god og trygg overgang til skole og SFO (Utdanningsdirektoratet, 2017, s. 33):

Barnehagen skal i samarbeid med foreldre og skolen legge til rette for at barna kan få en trygg og god overgang fra barnehage til skole og eventuelt skolefritidsordning. (…) De eldste barna skal få mulighet til å glede seg til å begynne på skolen og oppleve at det er en sammenheng mellom barnehagen og skole.

Barnehageåret

SELMA følger femåringene gjennom hele året, fra høst til vår. I innholdsfortegnelsen i denne ressursboka vil du se at barnehageåret er organisert etter SELMA sine kjerneområder, og det betyr at året er delt i deler knyttet til samspill, engasjement, livsglede, mestring og anerkjennelse. I tillegg er det lagt til en del om den viktige overgangen til skolen der alle ferdigheter fra kjerneområdene tas i bruk. Hvert kjerneområde starter med en teoridel.

For hver uke vil du få presentert teori, henvisninger til rammeplanen, forslag til pedagogiske væremåter i hverdagen, refleksjonsspørsmål, forslag til leker og aktiviteter for barna og forslag til utstyr og utvidelse av aktivitetene. Det finnes også en nettside (www.selmabarnehage.no) med små inspirerende filmsnutter som hører til hver ukes tema. Bakerst i denne boka har vi samlet enda flere tips og ideer til aktiviteter og leker. Disse kan brukes som alternativer til de forslagene som er satt opp i de ulike ukene.

Det er selvsagt viktig å jobbe med SELMA sine kjerneområder i alle typer situasjoner gjennom hele barnehagehverdagen. Personalet i barnehagen er barnas viktigste ressurs når det gjelder sosial og emosjonell utvikling. Du og dine kollegaer er både forbilder, veiledere, og pedagoger i samspillet med barna. Det å tenke på denne måten er både utfordrende og veldig spennende fordi det gir deg mulighet til egen vekst og utvikling samtidig som du jobber med barnas utvikling i hverdagssituasjoner. Men forskning (Burchinal, 2018) tyder på at det å jobbe konkret med pedagogiske leker og aktiviteter knyttet til kjerneområder vil ha en større innflytelse på barns utvikling enn å kun jobbe med sosial og emosjonell utvikling i hverdagssituasjoner. For eksempel vil det å introdusere nye ord og begreper knyttet til følelser gjennom bøker og i leker bidra til at barna får nye sosiale verktøy i lek og samspill med andre. Et godt ordforråd innen det sosiale og emosjonelle området er svært viktig for barnas mulighet til å forstå og håndtere sosiale situasjoner, og dette må derfor stadig stimuleres i barnehagehverdagen.

Omsorg, lek, læring og danning

Omsorg, lek, læring og danning er viktige verdier og et utgangspunkt for barnehagens arbeid. Disse pedagogiske områdene er nedfelt både i barnehageloven og i Rammeplan for barnehagen og danner det pedagogiske utgangspunktet for alt arbeid i SELMA. Begrepene omsorg, lek, læring og danning er store og vide, men alle dreier seg på en eller annen måte om relasjoner. For eksempel er det vanlig å se på omsorg som et relasjonelt fenomen. Omsorg for et annet menneske fullbyrdes når det andre mennesket tar imot og anerkjenner omsorgen (Tholin, 2018). Det er altså i de nære og sensitive relasjonene vi kan oppleve omsorg som bidrar til vekst og utvikling. Lek og læring er også relasjonelle fenomener (Hirsh-Pasek mfl., 2008), og dermed er samspillet og relasjonene viktige også her. Danning er et stort begrep, og det finnes ingen universell definisjon. Samtidig vil de fleste være enige i at danning i videste forstand handler om vår samhandling med andre – altså har danning også et relasjonelt aspekt (Øksnes og Steinsholt, 2013). Gjennom nære og omsorgsfulle relasjoner i barnehagen blir barna oppmerksom på hvem de er, og på sitt samspill med andre. De får kjenne glede og mestring i lek og læring med andre, og de får reflektere over viktige begreper innen det sosiale og emosjonelle området som en del av danningen i barnehagen.

Vygotskys sosiale læringsteori vektlegger at barn lærer gjennom sosial interaksjon, og særlig når de kan utfordres litt ut over sitt eget mestringsnivå (Vygotsky, 1978). Den nærmeste utviklingssonen ligger i området mellom det barnet mestrer alene, og det barnet mestrer med hjelp fra en mer kompetent lekekamerat eller en voksen. Flere sentrale teorier om barns tidlige utvikling vektlegger relasjonen mellom barnet og omsorgspersonen som avgjørende for barnets utvikling.

Rammeplanen legger opp til at barns allsidige utvikling skal ivaretas gjennom gjensidige samspillsprosesser mellom personalet og barnet. Personalet er ansvarlig for å organisere hverdagen på avdelingen og planlegge og gjennomføre pedagogiske aktiviteter, samtidig som barnas behov og stemme skal bli hørt. Barns medvirkning er sterkt vektlagt. Personalet skal altså både organisere dagen og samtidig ivareta barns medvirkning. Disse prinsippene ligner det som kalles den autoritative foreldrestilen (Baumrind, 1971). Den autoritative stilen kjennetegnes av struktur og forventninger til barn i en fin balanse med gode relasjoner med vekt på barns autonomi eller selvbestemmelse. Autoritativ foreldrestil eller voksenstil er forbundet med trivsel og utvikling for barna. Derfor anbefaler forskere en autoritativ voksenstil for barnehagen (Roland, 2021).

Også Pianta (1999) er opptatt av at de trygge og varme relasjonene og en god struktur må ligge til grunn i alt arbeid i barnehage og skole. Han og hans kollegaer har identifisert tre områder der personalet kan arbeide for å praktisere læring gjennom relasjoner. I barnehager med høy relasjonskvalitet finner vi høy grad av (1) emosjonell støtte, (2) god organisering av barnehagehverdagen og (3) høy grad av utviklings og læringsstøtte (La Paro mfl., 2004). Kombinasjonen av trygge og varme relasjoner med vekt på barns medvirkning og en god organisering er altså framhevet både i Rammeplan for barnehagen og i teori og forskning og er forbundet med god og sunn utvikling hos barna.

Et viktig kjennetegn ved emosjonell støtte er en anerkjennende væremåte. I SELMA er anerkjennelse et av kjerneområdene. Barn skal få utvikle en anerkjennelse av seg selv og dermed utvikle et godt og trygt selvbilde. Dette kjerneområdet handler altså om barnas egen anerkjennelse og opplevelse av seg selv. Men anerkjennelse er også en helt sentral pedagogisk tilnærming på tvers av kjerneområdene. Anerkjennelse bygger på et menneskesyn der barn blir bekreftet, sett, lyttet til og respektert for sine meninger og følelsesmessige opplevelser (Schibbye og Løvlie, 2017).

For å få oversikt over relasjonskvalitet og organisering i barnehagen er observasjon et godt verktøy. Forskning viser at felles jevnlig observasjon og gode strukturer for tilbakemelding og evalueringer i barnehager gir de ansatte en opplevelse av felles faglig plattform, profesjonalisering og kvalitet i praksis. Det bidrar dessuten positivt til barnas utvikling og foreldresamarbeid (Evertsen mfl., 2022). I SELMA blir observasjon som metode aktivt anvendt for å kartlegge nåsituasjonen innen de ulike områdene, se for eksempel uke 5–11 som handler om mestring.

Personalet som forbilder

På flyet får vi ofte høre instruksjonen: «Ta først på din egen maske før du hjelper andre.» Slik er det gjerne i livet også. For å kunne være i stand til å hjelpe og støtte andre må vi sørge for å ta vare på oss selv og ha det bra på det sosiale emosjonelle området. Som ansatt i barnehagen er du barnas viktigste ressurs når det gjelder deres sosiale og emosjonelle utvikling.

Det du og dine kollegaer gjør, kan være like viktig for barnas utvikling som det dere forteller til barna. Når barn observerer et godt samarbeid mellom personalet på avdelingen, vil dette inspirere dem i samarbeid og lek med andre. Personalets engasjement i leke- og læringssituasjoner smitter over på barna. Når barna hører raus og vennlig kommunikasjon mellom personalet, vil de få lyst til å samhandle på samme måte med de andre barna i barnehagen.

Personalet er altså viktige forbilder som påvirker barnas sosiale og emosjonelle utvikling. Det er derfor viktig at alle på avdelingen reflekterer over egne handlinger, forklaringer og kommentarer i barnehagehverdagen. Dette gjør arbeidet med barnas sosiale og emosjonelle utvikling i barnehagen både utfordrende og veldig spennende. Dere i personalet kan utgjøre en stor forskjell i barnas liv!

Refleksjonsspørsmålene i SELMA utfordrer dere til å tenke gjennom eget samspill og vurdere om det finnes områder der dere kan gjøre justeringer. Vi anbefaler å arbeide individuelt med spørsmålene først, og sammen med resten av personalet i avdelingsmøter etterpå. Dette bidrar til å få fram mange ulike synspunkter og refleksjoner.

Utvikling gjennom lek og aktivitet

Det er i dag bred enighet om at barn i alderen 0–8 år først og fremst lærer og utvikler seg gjennom lek og samspill. I leken utforsker de temaer de er interessert i, de undrer seg over nye ting de oppdager, og øver seg på nye ferdigheter gjennom repeterende lek. I lek har barn uendelig mange muligheter til å utvikle seg på det sosiale og emosjonelle området (Lenes mfl., 2015). Forskning viser at barn lærer både gjennom det som kalles fri lek og veiledet lek (Fisher mfl., 2013; Hirsh-Pasek mfl., 2008; Weisberg mfl., 2013; Zosh mfl., 2017).

I fri lek bestemmer barna selv hva de vil gjøre, og hvordan leken skal forløpe. De kan gå sammen i sjørøverskuta og leke dramatiske Kaptein Sabeltann-scener, eller de kan fordype seg i kjøkkenkroken og lage pizza, kaker eller spennende salater av Lego-klosser. Leken er rik på fantasi og kreativitet og gir mange muligheter til læring på ulike plan. Den frie leken er derfor veldig fascinerende, og forskning viser at den er svært viktig både for sosial utvikling og for språkutvikling (Weisberg mfl., 2013).

I veiledet lek tar personalet bevisst fram leker, bøker, rekvisitter og aktiviteter med en pedagogisk intensjon. Leken eller aktiviteten har altså et pedagogisk formål, for eksempel å introdusere nye begreper knyttet til følelser. Barns medvirkning står sentralt, samtidig som de nye ordene brukes aktivt for å berike leken. På samme måte kan lek i dukkekroken brukes til å utvide barns ordforråd innen det sosiale og emosjonelle området. Forskning viser at veiledet lek og aktivitet – der barns medvirkning og utforsking er sterkt vektlagt – gir barna like mye eller bedre læring sammenlignet med ren instruksjon. Veiledet lek er dessuten mye mer lystbetont og motiverende. Derfor anbefales veiledet lek for å stimulere barns læring helt fram til 8-årsalderen (Fisher mfl., 2011; Hirsh-Pasek mfl., 2008).

Noen ganger kan personalet i barnehagen uttrykke bekymring for at veiledet lek forstyrrer barns mulighet til fri lek, eller for at barndommens egenverdi blir truet. Praksiserfaring (www.lekbasert.no) viser imidlertid at barn setter pris på å delta i lek og aktiviteter initiert av personalet i barnehagen, særlig i engasjerende lek som er planlagt ut fra barnas interesser. Faktisk viser forskning at voksnes deltakelse i lek (både hjemme og i barnehagen) er med på å stimulere senere fri lek hos barn (Hirsh-Pasek mfl., 2008), sannsynligvis fordi barna blir inspirert av roller, temaer og rekvisitter omsorgspersoner bringer inn. Kombinasjonen av veiledet lek og fri lek kan dermed ses på som en helhetlig tilnærming til barns utvikling. Fordi alle barna skal være med, og ingen blir holdt utenfor, kan veiledet lek i femårsgruppa dessuten oppleves inkluderende for barn (Havn, 2017).

Norsk forskning viser at veiledet lek er svært gunstig i overgangen til skolen fordi den stimulerer viktige ferdigheter hos barna før skolestart (Rege mfl., 2021; Størksen mfl., 2023). Veiledet lek har vist seg å være særlig viktig for gutter i overgangen mellom barnehage og skole (Fidjeland mfl., 2021), sannsynligvis fordi gutter i mindre grad enn jenter selv oppsøker leke- og læringsaktiviteter som gir dem et godt grunnlag for å begynne på skolen. En blanding av fri og veiledet lek er anbefalt både i forskningslitteraturen og i rammeplanen.

I SELMA legges det derfor opp til at sosial og emosjonell utvikling og mestring skal stimuleres både gjennom fri lek og veiledet lek. Personalet oppfordres til å se etter muligheter i hverdagen og i den frie leken for å stimulere barna på det sosiale og emosjonelle området. Refleksjonsspørsmålene er laget med tanke på å styrke personalets bevissthet om deres betydning for barns utvikling på dette området. For hver uke foreslås dessuten aktiviteter som kan forstås som veiledet lek. Disse er utarbeidet i samarbeid med norske barnehagelærere med tanke på å stimulere barns sosiale og emosjonelle utvikling og mestring i barnehagen.

Samtalebasert lesing

Barnelitteratur stimulerer barns fantasi, kreativitet og ordforråd. Bøker trigger barns undring og utforsking av nye spennende temaer. I dag finnes det mange gode bøker knyttet til barns sosiale og emosjonelle utvikling (se eksempler på barnelitteratur på side 139).

Samtalebasert lesing innebærer å stimulere barns språk og forståelse ved å introdusere nye ord, temaer og begreper gjennom engasjerende barnebøker (Hoel mfl., 2011; Melby-Lervåg og Lervåg, 2018; Mol mfl., 2009; Størksen mfl., 2018). Siden personalet skal bruke god tid på å finne bøker tilpasset sin barnegruppe og på å forberede lesingen, er denne tilnærmingen ment å skape gode opplevelser og leselyst hos barna. Bøker har den fordelen at de inneholder et mer komplekst språk enn det barna møter i hverdagen, og kan dermed være en god måte å introdusere nye ord på. Bruk av digitale bøker kan være en fin mulighet til å engasjere barna i samlinger. Bøkene vises på en stor skjerm slik at alle ser bildene og kan undre seg sammen over innholdet.

Som nevnt over finnes det mye god barnelitteratur knyttet til følelser og sosial utvikling i listen bak i boka. I tilknytning til denne ressursboka er det dessuten utviklet en egen barnebok med tittelen Snart skolebarn – vennskap, mestring og følelser. Her møter vi vennene Kari og Kaleb. Dette er fra bokas bakside:

Bli med Kari og Kaleb i lek og aktivitet hjemme og i barnehagen. Kari og Kaleb er gode venner og vet hva som skal til for å få den andre til å le. Men noen ganger går leken litt i stå. Da må de samarbeide og finne lure løsninger. Foran dem ligger den spennende skolestarten, men for Kaleb er tanken på skolen nesten for spennende. Sammen med Kari og andre gode hjelpere finner han ut at skolen kan bli veldig bra. Boka inviterer til samtale og undring om det å være eldst i barnehagen og snart skolebarn.

Boka har ett kapittel for hvert kjerneområde, og det er også et avsluttende kapittel der Kari og Kaleb besøker skolen. Du vil også se at temaene fra SELMA går igjen på tvers av kapitlene.

Samtalen er bærebjelken når dere bruker denne og andre bøker. Målet er å gi barna mulighet til å undre seg og reflektere over de sosiale og emosjonelle temaene i SELMA. Hva betyr for eksempel følelser? Kan vi ta på dem, eller kan vi se dem? Hvorfor er det viktig at vi kan noe om følelser? Og hva er egentlig ordet venner? Hva betyr det å samarbeide, og hvorfor er det viktig? Dette er noen aktuelle temaer for undring og utforsking. Det å sette ord på ulike følelser og sosiale fenomener hjelper barn å akseptere, forstå og håndtere følelser og å være bevisst på sosiale handlinger.

Det viktigste kjennetegnet ved samtalebasert lesing er at barna er språklig aktive (Broström mfl., 2013; Mol mfl., 2008, 2009; Whitehurst mfl., 1988). I samtalebasert lesing er dermed ikke poenget å lese bøker fra A til Å, men å planlegge slik at barn får mulighet til å delta og bli anerkjent for sine bidrag, og at de får muligheter til å utvikle seg språklig. I SELMA er søkelyset på språklig utvikling innen det sosiale og emosjonelle området. Ofte kan personalet glemme å benevne sosiale og emosjonelle fenomener i barnehagen (Gjems, 2011). For de eldste i barnehagen er det avgjørende å bli eksponert for ord og språk knyttet til det sosiale og emosjonelle området, da dette hjelper dem til å forstå, håndtere og akseptere egne og andres følelser (Øvreeide, 2009).

Forberedelse er sentralt i samtalebasert lesing. Jo bedre du kan historien i boka selv, jo enklere er det for deg å få i gang en samtale og være fleksibel og levende i lesestunden. Du kan tenke ut ulik stemmebruk for ulike karakterer, om du skal lese høyt eller lavt, og om det er steder i boka det passer å ta en dramatisk pause («Oj, hva skjer nå?»). Vi anbefaler at du tenker gjennom og noterer aktuelle spørsmål og virkemidler på forhånd med tanke på å stimulere til dialog og samtale rundt boka. Når vil du for eksempel bruke lukkede spørsmål (ja/nei), og når vil du bruke åpne? (Tips: lukkede spørsmål kan være ok for å komme i gang – særlig med barn som er sjenerte). Hvilke spørsmål kan du stille som vekker undring og språklig deltakelse hos barna, og hvilke virkemidler vil du bruke for å anerkjenne barnas språklige refleksjoner? Hvordan kan du bruke gjentakelse og betoning av barnas ytringer og oppfølgingsspørsmål for å oppmuntre barna til å fortelle mer? Hvordan kan du legge til rette for dialog og samtale om det viktigste innholdet i boka, altså de fem kjerneområdene i SELMA? Du må også forberede stedet for lesingen og om du vil dele barnegruppa opp i mindre grupper for at alle barna skal få slippe til i dialog og samtale.

Før du leser kan du skape spenning i femårsgruppa om det som skal skje, for eksempel ved å ta en utskrift av forsiden eller en illustrasjon fra boka og henge den opp i garderoben. Når barna og foreldrene ser bildet, kan du bruke muligheten til å skape spenning med tanke på det som kommer senere på dagen. Eller kanskje det er det nok å henge opp en sentral figur fra boka? Husker barna hva han heter, og hva han liker å gjøre?

Fokusord kan du identifisere i forkant av lesingen. Hvilke ord i boka kan tenkes å være nye for noen eller alle barna? Finnes det ord og uttrykk som dere trenger å bruke for å forstå de ulike tekstene som ikke er nevnt i boka, for eksempel sjalu, begeistret, misunnelig eller full av beundring? Noter ned noen stikkord for deg selv slik at du er godt forberedt til samtalen med barna.

Første gjennomlesing kan gjerne være nokså sammenhengende. Barna vet jo ennå ikke hva historien handler om. Når du er godt forberedt, har du mulighet til å bruke virkemidlene dine for å lese på en engasjerende måte. I boka om Kari og Kaleb kan du kanskje bruke ulike stemmer til de forskjellige karakterene. Hvordan er for eksempel stemmen til lillebror Jens? Når fokusordene dukker opp, kan du bruke anledningen til en liten stopp for å sjekke om barna vet hva ordet betyr. I boka om Kari og Kaleb finnes det også avsnitt om følelser der selve følelsen ikke er navngitt. Da kan du for eksempel spørre: «Hva tror du Kaleb følte da Kari kunne skrive navnet hans?» Bruk samtale og dialog for å komme fram til en felles forståelse av hva nye ord kan bety, og hvilke følelser som opptrer hos karakterene. Du kan også ta pauser i handlingen for å sjekke om barna er med på historien, og for å skape spenning om det som skal skje videre. Samtale og dialog er sentralt i slike pauser.

Neste samling med gjenfortelling av boka er en fantastisk mulighet til å skape dialog, språklig undring og samtale, og til å repetere fokusord. Dette gir barna anledning til å utvikle språket på det sosiale og emosjonelle området og til å få ny forståelse av sosiale situasjoner og emosjonelle fenomener. Her kan du velge å begynne å lese eller fortelle litt fra boka og deretter la barna fullføre handlingen for hver side. Skap spenning for hver side og utfordre barna til å tenke litt videre. For eksempel «Oj! Sagen sitter fast, og nå vil Kari gi opp hele klubbhuset! Hva tror dere Kaleb tenker, og hva vil han foreslå?» (Dette avsnittet handler om samarbeid.) For at du skal kunne stimulere barns sosiale og emosjonelle utvikling, er det viktig at du tenker gjennom hva som er tema i teksten, og forbereder gode spørsmål.

Andre aktiviteter knyttet til boka som dere kan bruke ved en senere anledning, kan være rollelek, dramatisering (med voksne og/eller barn), tegning eller andre formingsaktiviteter. Husk å introdusere handling og fokusord fra boka i disse aktivitetene slik at dette også blir en mulighet til repetisjon og undring om ord og temaer knyttet til det sosiale og emosjonelle området.