Ella Cosmovici Idsøe og Pål Roland

Mobbeatferd i barnehagen

Temaforståelse – forebygging – inkluderingstrening – tiltak

Forord

Mange synes det er ubehagelig, vanskelig eller rett og slett umulig å tenke seg at små barn som går i barnehagen, er i stand til å mobbe hverandre. Imidlertid viser både forskning og historier fra praksisfeltet at mobbeatferd forekommer også i tidlig alder. Men barna er ikke nødvendigvis klar over at det er det de gjør, og over den negative virkningen slike handlinger har på andre. Begrepet mobbing må derfor antakelig forstås og belyses på en litt annen måte for barnehagebarna enn for barn i skolealder.

Barn er nysgjerrige, aktive og utforskende. De prøver ut handlinger overfor både sine fysiske og sine sosiale omgivelser for å se hva som skjer, og fortsetter med det alt etter hvilket resultat eller hvilke reaksjoner de får på det de prøver ut. Når barna begynner å eksperimentere med sosiale roller, sosiale spilleregler og ulike måter å være på overfor hverandre, kan det også forekomme mobbeatferd. Dersom en negativ handling gir en sosial gevinst (f.eks. tilhørighet og popularitet), kan det være veldig fristende å gjenta – selv om man egentlig ikke ønsker å gjøre noe vondt. Forskningen viser at om slike typer negative handlinger får utvikle seg i barnegruppen, vil det etter hvert bli et mer stabilt handlingsmønster. Barna lærer seg da uhensiktsmessige væremåter – og for dem som utsettes for det, er dette ofte sterkt negative opplevelser.

Over tid vil de som har begynt å bruke mobbestrategier, kanskje i mindre grad engasjere seg i positive, hjelpende og støttende relasjoner. På samme måte kan barn som utsettes for mobbingen, fortsette å bli utsatt, få problemer med å stå opp for seg selv eller med å bli selvsikre og sosialt kompetente, og få vansker med å be om hjelp fra voksne eller andre barn.

Her er det at de som jobber i barnehagen, kan utgjøre en forskjell. I barnehagene jobber det mange dyktige personer som daglig går inn i begynnende negative situasjoner og ordner opp slik at dette ikke får utvikle seg. Disse voksne spiller en avgjørende rolle for hvorvidt mobbeatferd utvikles og eskalerer i barnegruppen, eller om den stoppes og forebygges. Voksne kan forebygge mobbing før den starter, gripe inn dersom mobbing oppstår, og følge opp på en måte som forhindrer at den fortsetter. De kan støtte opp om barn til å engasjere seg i gode vennerelasjoner og forhindre negative handlinger der mobbing går utover andre slik at de har det vondt. De kan også hjelpe barn til å lære å praktisere ferdigheter og strategier som gjør at de bedre kan stå opp mot og beskytte seg mot mobbing.

Om de voksne ikke griper inn, kan mobbing etablere seg i et vedvarende mønster over tid, ikke bare i tidlige år, men det kan fortsette inn i skole- og ungdomsalder og helt opp i voksentilværelsen. I denne boka vil vi med bakgrunn i nyere forskning og ved hjelp av konkrete eksempler forsøke å belyse hva mobbeatferd i barnehagen er, og hvordan de voksne kan identifisere, forebygge og stoppe mobbeatferd. Vi foreslår også aktiviteter for å øke sosial kompetanse blant barn som et viktig forebyggende tiltak. Boka har hovedsakelig fokus rettet mot mobbeforebygging når det gjelder barn i alderen 3 til 6 år, men yngre barn kan også bli med på de foreslåtte aktivitetene.

Vi viser hvordan man bygger kapasitet i hele barnehagen, og samtidig viktigheten av å utvikle et autoritativt klima. Evidensbaserte tiltak for å forebygge og håndtere mobbeatferd i tidlig alder og forskjellige praktiske strategier for å involvere foreldrene i dette arbeidet er også beskrevet. Til slutt presenteres og drøftes hvordan prosessene for implementering av mobbetemaet kan gjennomføres i barnehagen.

Boka som helhet bidrar med kunnskap og omfattende tilnærminger som involverer barnehager, familier og prososial/inkluderende atferd med jevnaldrende som forebyggende tiltak mot mobbing.

Oslo og Stavanger, 2025

Ella Cosmovici Idsøe og Pål Roland

Særlig på grunn av den kognitive kompleksiteten som ennå ikke er tilstrekkelig utviklet, kan det hende at små barn ikke har evnen til perspektivtaking eller ferdigheter nok til å forutse den emosjonelle eller fysiske skaden forårsaket av deres atferd eller i tilstrekkelig nok grad kunne forstå skaden de påfører.

Til tross for definisjons utfordringer kan disse negative tidlige erfaringene være betydelige og øke risikoen for senere erfaringer relatert til mobbing.

Bradshaw, C. P. (Red.). (2017). Handbook on bullying prevention: A life course perspective. Nasw Press.