SIGRID UNDSET

TILBAKE

TIL

FREMTIDEN

Om forfatteren

SIGRID UNDSET (1882–1949) er en av norsk litteraturs store forfattere. Hun debuterte i 1907 med romanen Fru Marta Oulie, og fikk sitt store gjennombrudd med Jenny i 1911. Hennes hovedverk er trilogien Kristin Lavransdatter, som utkom mellom 1920 og 1922. I 1928 fikk hun Nobelprisen i litteratur.

Om boken

Da Tyskland invaderte Norge 9. april 1940, oppholdt den verdenskjente nobelprisvinneren og antinazisten Sigrid Undset seg i Oslo. Hun kom seg hjem til Bjerkebæk på Lillehammer, men bare ti dager senere nærmet tyske soldater seg, og Undset måtte legge ut på flukt.

Med bil, båt, tog, fly og slede reiser hun nærmest jorden rundt. Fra Oslo til Lillehammer, oppover Gudbrandsdalen til Åndalsnes og videre til Mo i Rana. Der tar hun seg over til Sverige, før hun flykter videre til Russland og Japan. Endelig når hun USA og San Francisco, før New York blir siste stoppested. På veien har hun fått vite at den ene av hennes to sønner har falt i krigen.

Tilbake til fremtiden ble skrevet i New York og først utgitt i USA i 1942. Den ble utgitt på norsk i 1949. Resultatet er en spontan og livfull skildring av den første tiden med krig i 1940.

Tilbake til fremtiden, først utgitt i USA med tittelen Return to the Future, Alfred Knoph Inc., New York 1942. Norsk utgave 1945.

I denne utgaven har teksten gjennomgått en varsom språklig modernisering. Det er gjort noen få ortografiske forandringer i forhold til forrige utgave (2007), og stedsnavnene har fått den form de har i offisiell rettskrivning. Når det gjelder syntaksen, er enkelte av de tyngste setningskompleksene løst noe opp, og leddstillingen er endret i noen få tilfeller hvor vi tror det vil lette lesningen. I ordvalget er praktisk talt ingenting endret, men det er gitt en god del ord-, begreps- og navneforklaringer. De er markert med stjerne i hovedteksten og står oppført kapittelvis på sidene 243–254.

Tilbakemeldinger vedrørende denne boken kan sendes til ebok@aschehoug.no

© 1945, 1947, 2007, 2021 H. Aschehoug & Co. (W. Nygaard), Oslo

www.aschehoug.no

Omslagsdesign: Trine + Kim

Tilrettelagt for EPUB av Type-it AS, Trondheim 2021

ISBN 978-82-03-36565-2

Denne boken ble skrevet i USA sommeren og høsten 1941, mens amerikanerne og ikke minst norskamerikanerne i stor utstrekning enda hadde helt forkjærte forestillinger om det som hadde hendt i Norge da landet ble overfalt av tyskerne våren 1940. Noen amerikanske korrespondenter som hadde vært i Norge, særlig en Mr. Leland Stowe*, som var i Oslo den 9. april, hadde fremstilt det som bortimot halvparten av nordmennene var underkjøpt* av tyskerne og resten av folket nærmest likesæle – bare de fikk passe sine forretninger, ga de en god dag i hvem som rådde i Norge.

Mrs. Borden Harriman* opplyste at Mr. Stowe, som ikke kunne ett ord norsk, hadde vært noen turer nede i byen og innom på Grand Café, men ellers tilbrakt det meste av dagen i kjelleren i den amerikanske legasjonen*. Og vi norske som var i USA og hadde anledning til å skrive og holde foredrag, skrev og talte og fortalte det som vi selv hadde sett og opplevd under invasjonen. Senere fikk jo amerikanerne vite fra andre hold også at det var svært langt fra at nordmennene sløvt bøyde seg for overmakten – at deres innsats i krigen mot tyskerne på sjøen, i luften, på hjemmefronten var overveldende for et folk på cirka tre millioner mennesker.

Hva jeg har fortalt fra Russland, var det som jeg så på gjennomreisen sommeren 1940. Den tiden var Russland enda offisielt Tysklands forbundsfelle, men det var vel ikke mange som ikke hadde en anelse om at det bare var et tidsspørsmål når det kom til brudd mellom de to stormaktene. I hvilken grad den russiske regjering hadde satt alt inn på å forberede seg til å møte det tyske angrepet, var det vel derimot ikke mange som ante – heldigvis gjorde tyskerne det slett ikke. De tingene som gjorde mest inntrykk på en som kom vestfra – skoløyse, såpemangel, tomme butikker, den totale mangel på vedlikehold av hus og gater, hordene av reisende som ventet ved alle stasjoner langs jernbanelinjen – er jo siden blitt velkjente trekk i bildet i alle land hvor tyskerne har veltet seg inn. Men for den som inntil da ikke hadde sett noe verre enn slumkvarterene i London og Paris, eller industribyene i Tyne-dalen under depresjonen, ble virkningen nokså overveldende.

Lillehammer, november 1945

Sigrid Undset

NORGE, VÅREN 1940