Filosofi er to greske ord satt sammen, og betyr:

kjærlighet til eller lengsel etter visdom.

Innhold

Tittelside

Innhold

Forord

Kapittel 1
Hva er filosofi?

Å utvikle tenkning

Hvorfor jobbe med filosofi med barn

Mangfold i barnehagen

Hverdagsfilosofi i motsetning til strukturerte filosofiske samtaler

Kapittel 2
Rammeplanen som styringsdokument

Barnehagen skal fremme danning

Å finne sin egen stemme

Kapittel 3
Betydningen av egenrefleksjon hos personalet

Kapittel 4
Den ansattes rolle i filosofisamtalen

Bevissthet om hva du vil presentere for barna

Bruk aldri barnet som eksempel

Når temaet er vanskelig

Avdekke omsorgssvikt og vanskelige forhold hos barn

Kapittel 5
Praktisk gjennomføring av filosofiarbeid

Hvem kan delta i strukturerte filosofisamtaler i barnehagen?

Barn med lite eller ingen kunnskap i norsk språk

Barna som definerer samtaleemnene

Referat, loggføring og metasamtalen

Innholdet i filosofisamtalen

Strukturen på filosofisamtalen

Eksempler på filosofiske samtaler

Kapittel 6
Systematisk arbeid med filosofi i personalgruppen

Kapittel 7
Oppsummering

Litteratur

Om forfatteren

Kolofon

Forord

Hvordan er det mulig å jobbe med filosofi med de aller yngste barna? Jeg har møtt filosofer som mener at man bør ha passert 30 år og ha en lang akademisk utdanning for å føre strukturerte filosofiske samtaler. Det hele handler om synet på mennesker, synet på barn og synet på hva en strukturert filosofisk samtale er. Barn er like kompetente som voksne. Forskjellen er at barn har tilegnet seg færre erfaringer og færre ord til å uttrykke seg med. Med en slik tilnærming til barn blir alle samtaler spennende og interessante. Du kan jakte på hva barn ønsker å formidle til deg verbalt og nonverbalt. Hva er det barn sier og uttrykker med kropp og mimikk?

Hvis du ser på hver samtale med barn som en gave av tillit, vil barna komme med flere interessante synspunkter fordi de opplever at du er interessert i dem og det de har å komme med. Slik lærer de seg å stille spørsmål for å få til en samtale og ikke kun få et svar, som mange voksne har lett for å gi barn. Å svare barn går raskere og er mindre krevende enn det som kan komme frem i en åpen samtale. Noen kan føle at de kommer i et dårlig lys hvis de ikke har svar på alt. Dette er noe av det vi må tåle å stå i, altså å ikke kunne alt i møte med barna. I barnehagehverdagen spør barn, og de ansatte svarer. Fort, greit og effektivt. Barna vil oppleve oss som hele mennesker om vi er undrende og oppsøkende sammen med dem. Gjennom undring vil vi legge til rette for barnas kunnskapstørst og vitebegjær. Barn i dag vokser opp i kunnskapssamfunnet. Kunnskap er lett tilgjengelig. Mine egne barn kan mer enn det jeg kunne på deres alder. Det at vi forventer kunnskap, tar deres spørsmål og tanker på alvor, og stiller dem spørsmål, gjør at de utvikler seg som tenkende, spørrende, undrende og undersøkende mennesker.

Rammeplan for barnehagen sier: «Alle barnehager, uansett eierforhold, er forpliktet til å drive barnehagen i samsvar med dette felles verdigrunnlaget; respekt for menneskeverdet og naturen, åndsfrihet, nestekjærlighet, tilgivelse, likeverd og solidaritet.» (Rammeplanen, kapitlet Barnehagens verdigrunnlag). Dette er viktige temaer som vi kan ta opp og få belyst i filosofiske samtaler med barn og ansatte.

Bo Malmhester, lektor ved tidligere Avdeling for lærerutdanning, Høgskolen i Oslo, underviste i emnet Filosofi med barn. Han skrev følgende om filosofiske samtaler til et av våre felles prosjekter:

«Måtene for hvordan barn tenker og formulerer sin tanker er mangfoldige. De arbeider med vagere begreper enn vi voksne, men de fanger inn, tenker og (mange) snakker om alt viktig. De minste barna kan jo uttrykke mange forskjellige tanker med et og samme ord – for eksempel «mamma» som kan bety «Mamma, kom!», «Jeg lengter etter mammaen min», osv. avhengig av situasjon.

En stor fordel med å arbeide med barna i barnehagen fremfor i skolen, er at de yngre barna mer spontant gir uttrykk for de viktige tingene i livet. De undersøker – mer eller mindre systematisk eller vitenskapelig – slik som de første filosofene. De psykiske grunnmønstrene er derfor tydeligere, enklere og sterkere. Det første tankemønstrene er på vei å utvikle seg å bli til vaner. Er barna tre år, har de allerede mange tankesett og ord som kan brukes som for å snakke om dem. De kan også gjøre nye ting og lære seg termene eller orden for og rundt slik tankearbeid. Tenkningen er svært fysisk hos de små – man kan tenke seg at «hjernen er i virksomhet i hele kroppen».

Arbeidet med filosofi i barnehagen er grunnleggende for all tenking barna gjør senere – i forskjellige fag i skolen eller i livet. Og har man tilegnet seg noen grunnleggende filosofiske arbeidsmåter – for eksempel å begrunne – så er det ikke noe man glemmer bort. Barn har jo faser når de konstant krever begrunnelser av voksne. De kan også lære seg til selv å finne svar på sine spørsmål og begrunne dem» (Bo Malmhester).

Filosofiske samtaler er en metode å utvikle barns tenkning på og en metode for å nærme seg andre mennesker. Ved å prøve å forstå hva andre mener og tenker, kan det føre til at en forstår seg selv og egen tenkning bedre.