Rune Blix Hagen

Hekser

Fra forfølgelse til fortryllelse

© HUMANIST FORLAG 2003

OMSLAG: ANNLAUG AUESTAD,

STAVANGERILLUSTRATØRENE

TILRETTELAGT FOR EBOK AV PROGRAPH AS

ISBN: 978-82-8282-000-4

ISBN: 82-90425-62-7 (trykk)

For mer informasjon om forlagets bøker, se:

www.humanistforlag.no, eller kontakt:

Humanist forlag

Postboks 6744 St. Olavs plass

0130 Oslo

e-post: forlag@human.no

Det har dessverre ikke lykkes oss å fastslå opphavsretten til enkelte av bildene i denne boka. Eventuelle opplysninger imøteses med takk.

Innhold

FORORD

INNLEDNING

Oppdagelsen

Den mangfoldige heksekunsten

Kapitteloversikt

Finnes det hekser?

LILLE MARIS HISTORIE

Møte med Satan

Hekseprosess

Heksenes forsvarer

Lille Maris endelikt

Farlige kvinner

FRA ANTIKKEN TIL ROMANTIKKEN: FORESTILLINGER OM HEKSER

Den tvetydige virkeligheten

Hekseskepsis i middelalderen

Jeanne d’Arc – var hun heks?

Trollkvinnehammeren

Tvil og tro på 1500-tallet

Heksetroens gullalder

Opplysningens arroganse

Romantikken – heksene kommer tilbake

DEN MODERNE HEKSEFIGUREN FRA HEKSEKULT TIL HARRY POTTER

Heksekult i ulike avskygninger

Wicca 90 Heksene i fiksjonslitteraturen

Roald Dahls hekser

Heksene Hanna og Sol av Isfolket

Magica fra Tryll og Madam Mim

W.I.T.C.H. – kule jenter

Harry Potters trolldomsverden

Heksekunstens gjenkomst

Afrikansk heksetro i dag

HEKSEPROSESSENE I NORGE OG EUROPA

Heksefenomenet

Tidsrom

Hvor?

Omfanget av hekseforfølgelse

Kjønn, etnisk herkomst og religiøst ståsted

Sivil og sosial status

Lovgrunnlaget

Hekseforfølgelse i dag

Om hvorfor hekseprosessene startet

Hvorfor opphørte hekseprosessene?

DEN MODERNE LÆREN OM HEKSENES VESEN OG VÆREMÅTE

Jean Bodin og heksejaktens teori

Den statsundergravende heksetrusselen

Hekselære som kulturforståelse

Heksehammeren og Bodins lære

Ondskapen fra nord

Med viten og vilje

Djevelpakten

Bål og brann

Hvordan avsløre heksene

Blodsbåndene

NORSK HEKSELÆRE PÅ VERSEFØTTER

En trollmann i prestehabitt

Kampen mot de hvite heksene

Utryddelse av signefolk

Satans naturinnsikt

Guds hellige bønn

Samenes trolldomskyndighet

Temming av den ville tanke

ANNE PEDERSDOTTER – NORGES MEST KJENTE TROLLKVINNE

Heksestemplet

Trolldomssaken

Trollkvinnesamling på Lyderhorn

Oppreisningen

Fra Bergen til Øst-Finnmark

Heksen i kunsten

Norske trollfolk i utvalg

DEN GAMLE HEKSEMESTEREN FRA VARANGER

Noaiden – den samiske trollmann

Dramatisk saksforløp

En trollmann ved slutten av sitt liv

Grov trolldomskunst

Drap og galskap

Bryllup i Helvete

Satan som læremester

Åndemaning

Hekseprosesser mot samer

Gand-trolldom

EPILOG

TABELLER, NETTRESSURSER OG LITTERATUR

Tabeller

Internettressurser

Hekselitteratur på norsk

Kilder og litteratur

Bildereferanser

Forord

Ei bok om en såpass allsidig figur som heksa kan skrives på flere måter. Fortellingen om heksa i denne boka er skrevet ut fra en historisk innfallsvinkel. Som historiker er jeg mest opptatt av de rettsforfulgte heksene. Et av mine formål er å få fram likheter og forskjeller mellom de historiske heksene og de mange heksene og trollfolkene som dominerer store deler av underholdningsbildet i våre dager. Har våre moderne hekser overhodet noen forankring i historiske kilder?

Jeg har studert de historiske hekseprosessene gjennom flere år mens jeg har vært ansatt ved Statsarkivet i Tromsø, Institutt for historie ved Universitetet i Tromsø og ved mitt nåværende arbeidssted Universitetsbiblioteket i Tromsø. Den beste form for hjelp og støtte har jeg fått fra gode kolleger ved disse tre institusjonene. En særlig varm takk går til oppofrende venner som Ellen Alm og Per Einar Sparboe for nyttige samtaler og fruktbart samarbeid omkring trolldomsstudiene. Liv Helene Willumsen, Gunnar W. Knutsen, Karin Granquist, Per Sörlin, Gustav Henningsen, Hans Eyvind Næss og Elizabeth B. Jacobsen er andre som arbeider med hekseforskning i Norden. Til ulike tider i mine egne studier har jeg hatt stor glede av deres hjelpsomhet. Ved mine hyppige besøk i Norges hekseby framfor noen, Vardø, har Ole Lindhartsen alltid bidratt med stor gjestfrihet og spennende synspunkter. Blant mange utenlandske kolleger utenfor Norden skal jeg nøye meg med å rette «many thanks» til den amerikanske professoren Richard M. Golden ved University of North Texas i Denton. Han er redaktør av et større internasjonalt leksikon om hekseprosesser og trolldom som skal komme ut med flere bind. Denne store «hekseencyklopedien» består av over 1000 kortere og lengre artikler om emnet. Golden har latt meg lese samtlige nordiske bidrag til verket og dermed bidratt til oppdatert kunnskap. Arnfinn Pettersen og Bente Pihlstrøm skal ha takk for fruktbare innspill og nødvendige korreksjoner underveis i arbeidet med boka. Til slutt anerkjennende honnør til Eva som trofast, men med en viss hoderystende undring, gikk til butikkene og kjøpte tegneserier om hekser, Margit Sandemo-romaner, Harry Potter-videoer og annet underholdningsstoff til meg.

Rune Blix Hagen, Tromsø 24. april 2003

Innledning

Denne boka handler om en type mennesker som ble brutalt forhørt, torturert, kvalt og ofte brent på bål for noe som de fleste av oss vil oppfatte som en umulig forbrytelse. Men ikke bare det. Boka forteller også om en meget populær underholdningsfigur – en figur som vi ofte støter på i folkelesningen, i fabler og på filmlerretet. Skikkelsen er både tidløs og verdensomspennende, kjent fra de aller fleste kulturer og samfunn. Ei bok om hekser må bli en historie som utfolder seg i skjæringspunktet mellom komedie og tragedie.

Heksene tilhører tradisjonen av overnaturlige vesener som denne bokserien omhandler. Men blant varulver, vampyrer, alver, spøkelser og andre skikkelser med åpne kanaler til det hinsidige er det nok hekser og trollmenn som befinner seg klarest i det mystiske spenningsfeltet mellom fantasi og virkelighet. Derfor beveger hekseboka seg i grenselandet mellom den brutale virkeligheten og det overnaturlige.

For tiden kan det synes som om heksene lever i beste velgående. De er overalt og opptrer i ulike fasonger. Du møter skikkelsen på film og på teaterscenen. Aktuell barne- og ungdomslitteratur er rik på hekser. Det samme gjelder en stor flora av kiosklitteratur. I tillegg kommer heksene vi finner i eventyr, i sagn og i tegneseriene. Vet du hvem som lager skuespill om heksene Innmaria og Frankogfri? Kjenner du de spenstige ungheksene Will, Irma, Taranee, Cornelia og Hay Lin? Yngre lesere av denne boka vil sikkert nikke gjenkjennende til navnene på de fem lekende og utforskende tenåringsjentene, som er våre mest fremadstormende hekser. Allikevel vil nok de fleste spørre seg hvem de er. Svaret kommer senere i boka, men setter du sammen forbokstavene i de fem jentenavnene, har du svaret allerede.

Noen hekser blander sammen ingredienser som skal brukes som drivstoff når de skal fly til heksesabbaten.

Nordens desidert mest leste forfatter gjennom de siste 20 årene skriver svært mye om hekser, trollmenn og magi. Margit Sandemo nyter stor popularitet og har formidlet sitt bilde av heksen til millioner av lesere. Hos henne får heksa både et historisk og et moderne preg i en og samme skikkelse. Dessuten kan hekseskikkelsen variere noe fra bok til bok. Hvilke forestillinger om hekser og trolldomskunst er det hun legger opp til i sine bestselgende romaner? Er det noe samsvar mellom de historiske heksene og Sandemos trollkvinner? Er det skadelig å lese det enkelte på en nedsettende måte kaller husmorporno? Jeg bruker litt plass i et av kapitlene for å antyde noen svar.

Også innenfor fagmiljøene på universitetene er hekser populære. Forskning rundt de historiske hekseprosessene har skutt fart de siste tretti årene og gjort heksene til nærmest et motetema innenfor flere fag. På sett og vis kan vi se denne boka som et resultat av slike interessestrømninger. Her ligger mine motiver for å være opptatt av hekser.

Oppdagelsen

Som utdannet historiker er jeg primært opptatt av de menneskene som ble forfulgt som antatte hekser for tre–fire hundre år siden. I denne boka er det derfor de såkalte virkelighetsheksene som får størst oppmerksomhet.

Det var under mitt arbeid ved Statsarkivet i Tromsø på midten av 1990-tallet at interessen for hekser ble vakt. Langt nede i de mørke arkivmagasinene kom jeg tilfeldigvis over noen gamle rettspapirer som ingen hadde sett tidligere – i alle fall ikke på mange hundre år. Da jeg begynte å lese den sirlige gotiske håndskriften på de gamle, gulbrune arkene, åpenbarte det seg de mest utrolige historier.

Plutselig var jeg inne i en fjern fortid hvor ei kvinne kunne stå foran en domstol og fortelle at hun tilhørte ei hemmelig sekt bestående av 96 hekser. Disse heksene var igjen inndelt i mindre grupper. Det hele var nøyaktig beskrevet. Seks grupper med 16 hekser i hver gruppe. I de samme papirene beskrev kvinnen at hun svevde rundt i luften på en hurtiggående sopelime. På den kunne hun bevege seg raskere enn de fleste andre mennesker på den tiden. Hun la i tillegg ut om sin trofaste hjelper som bar kallenavnet Wispe. Plutselig bestemmer retten at hun skal prøves på vannet, som det heter i de gamle papirene. Etter å ha vært kastet på havet, oppga hun navnet på noen av sine medsøstre. Dermed var helvetet og fanden løs.

Jeg bladde og bladde i den store bunken med dokumenter. Den ene fargerike fortellingen avløste den andre. Mer og mer utrolig. Rett og slett som folkeeventyr. Men dette var blodig alvor fra virkelighetens verden. Jeg leste offentlige rettsdokumenter, ikke sagn og eventyr. De gamle dokumentene fortalte om en desperat kamp på liv og død. De fortvilte fortalte sine historier med livet som innsats. Papirene stammet fra de mange og brutale hekseprosessene i Finnmark på 1600-tallet. En rekke av dokumentene avsluttet med en domsavsigelse som lød «hun straffes på sitt liv til ild og bål», vakkert og nøye undertegnet med signaturer og segl. Noen år senere da jeg begynte å telle opp alle dødsdommene, viste det seg pussig nok at tallet på brente trollfolk i Finnmark nærmet seg 96– altså det samme totale antallet hekser ei kystkvinne hadde oppgitt. Tilfeldig – eller klarte myndighetene virkelig å utrydde alle heksene der nord?

Nåvel, det er altså min bakgrunn. Hekseinteressen var vakt, men ikke bare det: Hekser er blitt mitt livsprosjekt. Oppdagelsen i Statsarkivet bidro til at jeg etter hvert fikk møte kolleger over hele Europa som delte mine forskningsinteresser. Og det er nok det jeg finner mest fascinerende med hekser som studiefelt, nemlig at jeg kan ta med meg lokalhistorisk kunnskap om heksene fra nord og diskutere emnet med forskere fra Spania, Ungarn, Tyskland, Skottland eller hvor det nå måtte være. Både likheter og forskjeller reiser svært interessante spørsmål.

Det er heller ikke bare historikere som er opptatt av hekser. Emnet interesserer folklorister, religionshistorikere, rettsvitere, filosofer, psykologer, medisinere, litteraturvitere, sosiologer og selvsagt teologer. Heksene som et felles europeisk anliggende og som et tverrvitenskapelig studiefelt gjør emnet utrolig spennende. I dette fruktbare fellesskapet kan hypoteser og teorier lanseres og diskuteres. Selvsagt hjelper det at heksegåten fortsatt står uløst, til tross for intens forskning. Hvorfor var heksene så sterkt fryktet at de ble brent på bål? Spørsmålet står ubesvart og er sikkert en av grunnene til at så mange vitenskapsfolk trekkes mot heksene. Noen ganger kunne man forledes til å tro at det hviler en slags forbannelse over hekseriet som historisk emne.

Den mangfoldige heksekunsten

I denne boka skal jeg forsøke å fange inn noen av de mange forestillingene vi har om heksefiguren i dag. Som vi skal se, er det både sammenfall og store forskjeller mellom vår tids fiksjonsheks, moderne heksekult og de historiske hekseforestillingene. Troen, frykten, fascinasjonen og ønsket om å bli kvitt heksene har eksistert både før og etter heksebålenes tidsalder. Innenfor visse miljøer går oppfatningen av hekser gjerne sammen med eksotiske spekulasjoner om fortiden og fantasifulle tanker om virkeligheten. Skjulte meninger og jakten på mysterier og mirakler gjør at det ikke er enkelt å få tak på fenomenet i alt sitt mangfold.

Bildene av heksene i underholdningen står på skuldrene til en lang tradisjon med undertrykkelse, stigmatisering, forfølgelse, justismord, drap og latterliggjøring. Heksene flyr fortsatt i dag, men da vanligvis som uskyldige, kuriøse og underholdende skikkelser i en fantasiverden. Få tenker på at mange land brenner hekser den dag i dag. Heksebrenning pågår ikke lenger i Norge, men går vi noen århundrer tilbake, flammet menneskebålene over store deler av landet. De forfulgte heksene, deres anklagere og drapsmenn var mennesker som oss. Denne boka legger opp til en forståelse av disse menneskene. Forståelsen av denne menneskejakten kan hindre at slike brutale forfølgelser gjentar seg. Det er vel lite sannsynlig at bålene skal flamme opp igjen i vår sivilisasjon, men de brenner altså fortsatt i andre deler av verden på begynnelsen av det 21. århundret.

Først og fremst gir denne boka et bilde av de mange påståtte heksene slik de trer fram for oss gjennom justisprotokoller og de lærdes heksetro under den perioden historikerne gjerne kaller tidlig moderne tid. Rettsaktene inneholder ikke bare stereotypier om djevelpakt og skadevoldende magi, men forteller oss mye om hvilket bredt repertoar av «magi» våre forfedre kunne ty til når det gjaldt helbredelse og lindring av sykdom og smerte. Og om hvordan de brukte det vi kaller okkulte og overnaturlige midler til sine hverdagslige gjøremål. Hekseforfølgelsen handler like mye om vanlige folks magiske holdninger og forestillinger som om de skriftlærdes oppfatninger av djevelske kunstarter. Vi kan snakke om en vekselvirkning mellom ulike kulturelle nivåer – et kulturmøte som setter sine spor i hekselæren så vel som i straffesakene. Jeg ønsker å gi leserne et lite innblikk i denne mangslungne kulturen, slik den ble båret fram av herskerne og deres undersåtter. Derfor skal jeg streife innom både sjamanisme, hvit magi og teologenes høyt utviklede lære om hekser.

Ei heks har tatt med seg to småbarn på vei til heksesabbat. Slike forestillinger var svært utbredt blant annet under de voldsomme hekseprosessene i Sverige 1668–1676.

Ser vi rundt oss, befinner vi oss altså i en urskog av hekser der persongalleriet varierer sterkt. I dag kan det se ut som om den historiske utgaven har vanskeligst for å få oppmerksomhet. Riktignok tar den lokalhistoriske litteraturen godt vare på de lokale heksene med artikler i årbøker og andre lokale trykksaker. Enhver bygdebok med respekt for seg selv skal ha noen avsnitt om folketro og lokale trollfolk. Man vil gjerne vise at lokalsamfunnet har kvittet seg med slik overtro og brutalitet, og at det tross alt går framover med menneskeheten. Men selv om denne typen litteratur inneholder heksestoff, er det faktisk lenge siden det kom ei hel bok på norsk om hekseprosessenes tidsalder. Vi må nesten 20 år tilbake for å finne en slik utgivelse. Derfor håper jeg at denne boka vil imøtekomme et behov for oppdatert kunnskap på området.

Hvem henvender jeg meg til? Vel, jeg ønsker å legge ambisjonsnivået ganske høyt. Ungdom som søker bakgrunnsstoff til særoppgaver og prosjekter om hekser, vil finne det de har behov for her. Siden jeg har lagt vekt på å skrive ei bok om hekser som er oppdatert med hensyn til hva forskerne i dag vet om hekseprosessene, burde boka ha en appell blant akademikere. For meg er det kanskje aller viktigst å nå fram til folk som ønsker å kjenne litt til bakgrunnen for en av de aller mest populære figurene innenfor folkelesningen, spenningslitteraturen og underholdningsindustrien.

Jeg tar mer enn gjerne imot synspunkter fra leserne, og viser i den sammenheng til mine nettsider referert til mot slutten av boka. Jeg har valgt å skrive boka helt uten fotnoter. Til gjengjeld har jeg forsynt hvert kapittel med solide litteraturlister. Disse er plassert til slutt i boka sammen med en oversikt over seriøse nettsteder om hekser samt et lite essay om heksebøker utgitt på norsk.

Ei bok om hekser må nødvendigvis inneholde en god del om andre overnaturlige skapninger som står heksene nær. Jeg tenker i første rekke på Satan og hans mange demoner, eller smådjevler om man vil. I visse framtredende definisjoner av ei heks kan hun ikke tenkes uten sine hjelpedjevler. Ei heks kan til tider dukke opp som mann, og dermed er trollmenn og heksemestere skikkelser som har sin naturlige plass i denne boka. Signekoner og sjamaner sammen med personer som kan spå ved å se inn i framtiden, har alle nær tilknytning til den historiske heksa og vil fra tid til annen dukke opp i enkelte kapitler. Lovgivningen som rammet heksene på 1600-tallet omfattet alle som drev med magi, enten utøverne brukte velgjørende legetrolldom eller svart trollkunnskap. Definisjonen og oppfatningen av heksene er altså ikke entydig, men har variert sterkt gjennom historien. Boka forsøker å fange opp mange av nyansene omkring figuren.

Kapitteloversikt

Boka åpner med en fortelling om en ung kvinne som ble mistenkt for å tilhøre mørkemaktene. Vi går ganske nøyaktig 350 år tilbake i tid og ser på hvordan det norske rettsapparatet med sine ulike aktører behandlet trolldomssaken mot henne. Dermed skulle leserne tidlig få ei innføring i den juridiske saksgangen i det vi kaller en hekseprosess. Aller først har mitt ønske vært å presentere et menneske som mange på ramme alvor mente var ei virkelig heks, før vi titter inn i det mangfoldige og atskillig mer glamorøse fiksjonsbildet av heksa.

I de to neste kapitlene om forestillinger skal vi streife innom en rekke hekseskikkelser og se på hvilke tanker forskjellige personer til ulike tider har gjort seg om dem. Først legger vi ut på ei historisk vandring fra antikken og ser på hvordan meninger om og beskrivelser av heksa har endret seg fram til 1800-tallet. Som vi skal se, har holdninger til hekser og heksekunst vært sterkt skiftende. I visse perioder er heksene svært nærværende, mens de blir mindre synlige i andre. Deretter følger et kapittel som går inn på noen av de mange heksetypene som omgir oss i dag. Selvutnevnte, moderne hekser – ofte kalt paganister – knyttet til egne heksebevegelser og heksekultiske miljøer hører hjemme her. Men vi skal også møte den aktuelle, kommersielle underholdningstrolldommen slik den blant annet trer fram i Disney-figurer som Madam Mim og i bøkene om Harry Potter. Figurens eksotiske framtoning hos Roald Dahl og Margit Sandemo dukker opp i denne delen. Noen avsnitt om aktuell afrikansk heksetro er på sin plass i denne sammenhengen, ikke minst for å få fram kontrastene til den vestlige hekseromantikken preget av underholdning og sentimentalitet.

I et eget kapittel presenterer jeg en del sentral faktainformasjon om de historiske hekseprosessene i Europa, Nord-Amerika og Norge. For meg har det vært viktig å formidle den mest oppdaterte kunnskapen på feltet. Hvorfor var heksene nesten alltid kvinner? Og hvor mange var det egentlig som ble brent på bål? Slike spørsmål finner du svar på i dette kapitlet. Et eget avsnitt er viet hekseforfølgelsen som pågår i flere afrikanske land. Dagens afrikanske heks er ikke så ulik sin fjerne europeiske slektning.

I kapitlet om den intellektuelle hekselæren skal vi møte franskmannen Jean Bodin og se på hvordan han utviklet sine bloddryppende teorier. Hekselæren, også kjent som demonologi, utgjør de allmenne og nødvendige rammevilkårene som ligger til grunn for prosessene. Kapittel seks handler om hvordan den protestantiske læren om heksene kom til å se ut i dansk-norsk utgave. I denne delen får leserne særlig stifte bekjentskap med såkalte hvite hekser. Jeg har valgt en noe uvanlig innfallsvinkel til emnet, nemlig diktene til nordlandspresten Petter Dass. Dette gjør jeg for å finne ut hvilke tanker en luthersk prest av tiden gjorde seg om trollfolk.

Hekselæren og de juridiske rammene var imidlertid ikke tilstrekkelige for å sette i gang forfølgelse av trollfolk. For å komme på sporet av hva som måtte til for at læren om heksene skulle slå ut i praksis, altså som hekseprosesser, skal jeg se nærmere både på lokale prosesser og på enkelte av de historiske aktørene som tok initiativet til eller prøvde å stoppe denne typen menneskejakt. Både kapittel sju og åtte går inn i konkrete norske trolldomsprosesser – den ene i Bergen og den andre i Vadsø i Øst-Finnmark. I det siste tilfellet dukker heksa opp i mannlig utgave – som trollmann og sjaman.

De siste sidene inneholder en oversikt over relevant litteratur og aktuelle nettsteder for dem som måtte ønske å fordype seg videre i heksenes ville ferd gjennom litteratur og historie. Tabeller med en tallmessig oversikt over forfulgte hekser er også plassert til slutt.

Boka gir best utbytte ved å bli lest fra perm til perm. Allikevel er de enkelte kapitlene såpass frittstående at de kan leses hver for seg. Er man ute etter faktaopplysninger om hekseprosesser, går man direkte til kapitlet om prosessene i Europa og Norge. Vil man primært sette seg inn i tenkningen bak heksebrenningen, passer kapitlene om Jean Bodin og Petter Dass best. Leter man etter hekser fra sitt eget distrikt, finner man kanskje noen i utvalget av de førti norske heksene som er listet opp i forlengelsen av kapittel sju.

Finnes det hekser?

Jeg har ofte fått spørsmål om jeg selv tror på hekser. Klart jeg gjør det! Jeg har selv truffet flere av dem. Jeg har fått invitasjoner til heksetreff natt til første mai (Valborgsaften) og ved Halloween-tider i slutten av oktober. På disse sammenkomstene har jeg så holdt foredrag, spist av heksenes mat og drukket deres heksebrygg. En gang for lenge siden var det ifølge norsk lov forbudt å spise sammen med troll. Forbudet skulle hindre spredning av trollskap. Hva jeg har fått i meg ved slike heksetreff, er ikke godt å si. Men de jentene jeg har hatt med å gjøre, var i alle fall hyggelige. «Ei heks er bare ondskapsfull når det er nødvendig og er ikke hurpete,» sier de om seg selv.

Jeg anbefaler gjerne et besøk hos Den Glade Heksa som holder til i helt fortryllende omgivelser på Dyrøya i Troms fylke. Hun tar særdeles godt imot sine gjester. Eller i fjæra på Nordbynes i Malangen hvor heksene fra nord til sør har tradisjon med samlinger på Valborgsnatta. Det eneste problemet med disse tilstelningene er at jeg høflig blir vist på dør før natten senker seg og de virkelig store festlighetene tar til. Alle andre typer av hekser, eller rettere sagt, det som blir tillagt dem, er jeg mer enn skeptisk til.

Ei typisk amerikansk Halloween–heks.